T 
- 660 - 
1. Krabilice^ mámivá (ChaerophýllumMemulum L.,Taumelkerbel — obr. 1006) 
jest dvouletá bylina s vřetenovitým, neztloustlým kořenem, mající dutou, oblou, 
mělce rýhovanou, pod kolénky napuchlou, obyčejně červenavě skvrnitou a krátkými 
chloupky porostlou lodyhu, a většinou dvakráte zpeřené listy, složené z lístků vej- 
čitých, peřenoklaných. Okolíky nemají obalu; obalíěky [o) jsou tvořeny listeny 
úzce kopinatými, po kraji brvitými {/?). Bílé květy (i^)- dílem obojaké, protan- 
drické, s čnělkami asi zdéli plodního terče, dílem prašníkové - mění se v podlouhlé, 
kuželovité, bezzobanné dvojnažky (/ f^), s počátku hladké, při uzrání však 
rýhované a žlutavé. Co do povahy semen ného bílku (/g) náleží krabilice do sku- 
piny křivosemenných (Campylospermeae). 
2. K. bulvatá neboli krkoška (Ch. bulbosum L. -obr. 1007) jest též dvou- 
letá; má kořen při lodyze naduřelý v hlízku, lodyhu až přes 2 m vysokou, 
dole srstnatou, červeně skvrnitou, nahoře lysou a ojíněnou. Listy jsou 3 — 4krát 
zpeřené, složeny z lístečků zpeřeně dělených a zpeřeně rozeklaných v úzce 
kopinaté až čárkovité ušty. Okolíky před rozkvětem nící, skládají se z 15 — 20 dlouze 
stopkatých okolíěků; obal jim chybí; obalíěky však jsou vyvinuty, skládajíce se 
z několika lysých, (nebrvitých), zpět ohrnutých listenů. Květy — dílem obojaké, plodné, 
dílem prašníkové - mají bílé kor. plátky lysé a čnělky o málo delší plodního terče. 
b Dle Jungmanna z íllyrského. Srovu. jihoslov. krabulica, kregiilca, jež 
vesměs souvisí s lat. cerefoliiim, chaerefolium = řec. yaioéq^vllov. 
-) Slož. z řec. yaíqw = těším se -j- cpvXlov list, tedy tolik co rostlina s velikými, 
jasně zelenými list}’. 
