4 
Akarqfilné rostliny — Anatomie 
Akarofilné rostliny — viz akaro d o m at i e. 
Aktinomorfní květy — viz pravidelné květy. 
Amfikarpie^ (Amphicarpie) slově podivuhodný, v naší květeně ovšem celkem 
vzácný zjev, že vedle normálních plodů, vyvinujících se z normálních květů 
nadzemních, objevují se u téže rostliny také plody z květů kleistogami- 
ckých, jejichž semena dozrávají v zemi, kdež jsou zároveň chráněna před 
nepřáteli a škodlivými vlivy. Z našich rostlin jeví amfikarpii některé motýlokvěté, 
zejména vikev ůzkolistá (Vicia angustifolia -- II, 362); pak zvěšinec 
menší a huňatý (Linaria elatine a spuria — III, 96), šťavel kyselý 
(Oxalis acetosella — II, 219), některé violky (Viola — II, 151), truskavec 
(Polygonům aviculare — IV, 32). 
Anatomie^ rostlinná neboli fytotomie^ jest oddíl všeobecné botaniky, jedna- 
jící o vnitřní stavbě těla rostlinného, o složení rostlinných údů. Rozvrhuje se 
v cytologii^ neboli nauku o buňkách, z nichž každý ůd rostlinný se 
skládá, a v histologii^ neboli nauku o pletivech a soustavách 
pletiv, ve které buňky se združují. 
I. 0 buňce rostlinné. 
1. Vyřízneme-li si z nějakého mladého údu rostlinného, na př. z mladé 
větévky černého bezu teninký lupínek a vložíme jej do drobnohledu, pozorujeme. 
Obr. 2. Buňky ze dřeni bezn 
černého (sibiě zvétš.). 
Obr. 3. Skupina buněk parenchyma- 
tického pletiva. 
že jest složen ze samých drobounkých komůrek (obr. 2 a 3), které připomínají 
často šestihranné komůrky včelích pláství a z té příčiny nazvány byly Rob. 
Hookerem (r. 1667) buňkami (cellulae, Zellen). Z buněk skládají se veškeré 
ústroje rostliny: kořeny, stonky, větve, trichomy, listy, květy i plody. Rozumí 
se samo, že vzhledem k rozmanitosti ústrojů, jež z buněk jsou vybudovány,, 
i buňky jsou velice rozmanité, jak co do tvaru, tak co do velikosti a jiných 
vlastností. 
Tvarem podobají se buňky nejčastěji kulovatým nebo mnoho- 
stěnným měchýřkům; často však mívají též tvar válečků, hranolů,, 
dešt Íček atd. 
Co do velikosti jsou buňky též značně rozdílné. Zpravidla mají 
v průměru jen několik tisícin nebo setin millimetru, tak že je možno pozo- 
rovati pouze drobnohledem ; nicméně jsou též buňky (na př. ve dřevě mnohých . 
stromů) i několik mm dlouhé; vlákna lnu, konopí a lýka lipového skládají se 
z tenkých, protáhlých buněk až několik cm dlouhých. 
2. U valné většiny buněk, zejména pokud jsou mlády, schopny života,, 
možno pozorovati tři věci: A) blánu, B) protoplasmu, C) jádro. 
6 Slož. z řec. aiKpcú = obojí xagjióg = plod. Lépe by bylo říkati amf okarpie.. 
Od řec. ávatéfxvco = rozsekávám, rozděluji. 
”) Slož. z řec. cpvTÓv = rostlina -{- réfxvco = rozděluji. 
■*) Slož. z řec. xvTig = buňka -)- Xóyog = nauka. 
Slož. z řec. loríov = pletivo iióyog = nauka. 
