A uatomie 
1 
v dospělé buňce {a) rozdělí se nejprve jádro, potom i protoplasma ve dvě části 
(b), načež vyvine se v místě, kde se rozdělení stalo, blanitá přehrádka (c). Každá 
polovina jádra postoupí od přehrádky znenáhla do středu protoplasmy, tak 
že z původní jedné buňky vzniknou dvě nové buňky samostatné, které doro- 
stou a opět podobným způsobem dále se dělí. Poněvadž všecky buňky tímto 
přehrádečným dělením vzniklé zůstávají pohromadě, tvoří se buněčné 
pletivo. 
II. O rozvržení pletiv. 
Podle povahy buněk, jejichž 
přehrádečným dělením — jak 
v předch. odstavci vysvětleno — 
pletivo vzniklo, rozeznáváme hla- 
vně tyto druhy pletiv: 
1 . Pletivo parenchyrnati- 
clié^ { -- obr. 3) - skládá se 
z buněk tenkoblanných, obyčejně 
zaokrouhlených, které jsou spolu 
tak spojeny, že nechávají mezi 
sebou větší nebo menší dutinky 
— dutinky mezibuněčné 
(intercellulární), jež často spolu 
souvisejí, tak že vznikají celé me- 
zibuněčné chodbičky. 
Dutinky i chodbičky mezi- 
buněčné hrají důležitou úlohu 
při t ran spi raci (viz tam). 
Někdy bývají do nich vyměšo- 
vány z buněk etherické oleje, pryskyřice a mléčné šťávy. 
Pletivo parenchymatické vyskytuje se zejména v mladých, rostoucích 
ústrojích, v listech i j. 
Obr. 9. Pletivo pí osenchy matické: 
A na příčném, B na podélném řezu. 
Obr. 1 0. Pletivo sklerenchymatické. 
Obr. 11. Pletivo kolenchy matické. 
Pozn. Parenchymatickému pletivu o velikých dutinkách mezibuněčných říkají 
někteří morfologové merenchyma.^ Bývá zvláště dobře vyvinuto ve spodních 
vrstvách listů. Dutiny mezibuněčné jsou tu naplněny vzduchem. 
Slož. z řec. .Taoá = vedle -|- Uyiv}.ia — pletivo. 
9 Slož. z řec. iiéoog = díl -\- h/fxvfia — pletivo. 
