Anatomie. 
13 
moty 1 o k v ětý ch, jejichž lodyhy jinak bylinné obsahují uvnitř zdřevnatělé partie, 
jest mezi částí dřevní a č. lýkovou tak zv. pletivo mízové neboli kambium 
(obr. 23 a 24 ka), kteréž, skládajíc se z tenkoblanných šťavnatých buněk, přehrá- 
dečným dělením stále se pomnožuje a hraje důležitou ťilohu při vzrůstu kmenův 
a větví do tloušťky, jak o tom více pověděno pod heslem stonek v odst. 1. 
Obr. 24. Výkrojek z větve rostliny dvoiiděložné : 
k kůra (pletivo základní) ; c pochva svazků cévních ; p parenchým lýkový, / prosenchým lýkový, t sítkovice ; 
ka kambium ; d parenchým dřevní, dv céva dvojtcčkovaná, s céva schodovitá, kr céva kruhovitá; ni dřeň. 
Obě Části svazku cévního (obr. 23 a 24), xylem i phloěm, skládají se 
opět zpravidla ze tří elementů : z pletiva parenchymatického (obr. 23 pp, d ; 
obr. 2App, ddd), o buňkách namnoze ve směru osy podélné protáhlých, 
z tlustostěnného pletiva prosenchymatického (obr. 23/, obr. 24/) a z cev 
(vasa, tracheae), dlouhých to trubic, které vznikly splynutím celých řad buněk 
Obr. 25. Cévy z části dřevové : 
a kruhovitá, b závitkovitá, c siťkovitá, d tečkovaná, e schodovitá, f dvoutečkovaná. 
nad sebou položených, při čemž příčné stěny, jimiž buňky ty se stýkaly, buď 
úplně nebo částečně se zrušily (obr. 23 P, s, kr, dv ; obr. 24 /, dv, s, kř). 
Cévy, nejvýznačnější element svazků cévních, jsou v části dřevové (obr. 
24 dv, s, kr) jiné povahy a mají jiný úkol nežli cévy v části lýkové (obr. 24/). 
