16 
Biologie 
Dle toho, ku které stránce života rostlinného biologie zvláště přihlíží, 
možno tuto nauku rozvrhnout! ve 3 oddíly : 
I. Biologii výživy. 
II. B. sebeochrany individua a jeho ústrojů neboli fylakteriologii.^ 
III. B. sebezachování - zajištění druhu, po případě rodu do 
budoucna. 
IV. K těmto oddílům druží se stať o vzniku, průběhu života 
a skonu rostlin. 
I. Biologie výživy zabývá se otázkami, jak si rostliny počínají, aby 
sehnaly potřebné množství výživných látek k zachování svého života a ke 
vzrůstu. 
1. Rostliny posemni, k nimž náleží valná většina naší květeny, přijí- 
mají potravu dílem z půdy, dílem z ovzduší. Jakým způsobem se to děje, 
vysvětleno jest pod heslem fysiologie v odst. II. a pod heslem kořen 
v odst. 3. a 4. Zde budiž pouze uvedeno, že u většiny rostlin jsou listy tak 
postaveny, že s nich stéká voda dešťová pod samu rostlinu, aby se jí půda 
zavlažovala a rostlina pak mohla kořínky svými výživné látky z ní lépe vystře- 
bávati. (Srovn. též heslo kořen, odst. 6). Mimo to mohou kořeny, je-li toho 
třeba, vylučovat! ostré kyseliny, jimiž látky minerální, jinak nerozpustné, se 
rozpouštějí a mohou pak býti vstřebávány, jak blíže vysvětleno pod heslem 
kořen, odst. 3. 
2. Rostliny vodní přijímají potřebné prvky sice též ze země kořenem, 
avšak mnohé ■ — zvláště ty, jimž kořen chybí — též celým povrchem svého těla. 
Proto JSOU listy jejich, alespoň ty, které vzplývají ve vodě, zpravidla rozděleny 
v četné nitkovité úkrojky, aby styk s vodou byl co největší. Listy na povrchu 
vody plovoucí mají průduchy — oproti valné většině rostlin pozemních - na 
svrchní straně, neboť jen touto stýkají se se vzduchem, z něhož přijímají 
kysličník uhličitý. 
3. Mnohé rostliny, nemohouce si samy z neústrojných látek potřebnou 
potravu připravit!, berou ji buď z rozkládajících se těl rostlinných anebo přímo 
jiným živým rostlinám. V prvém případě šlovou rostlinami hnilobnými 
neboli saprofyty (Humusbewohner), ve druhém nazývají se rostl, cizo- 
pasnými neboli p a r a s i t y (Parasiten). Více o nich viz pod příslušnými 
hesly. 
4. Některé rostliny, jak obšírněji vysvětleno pod heslem myko'rrhiza, 
přijímají z půdy vodu a výživné látky, zejména dusíkaté, prostřednictvím drob- 
nohledných h u b, s nimiž kořínky jejich jsou v těsném styku. 
5. Posléze zasluhují zmínky rostliny hmyzomorné neboli maso- 
žravé, které přijímají potravu z těl drobných živočichů, jež byly různým 
způsobem k sobě přilákaly a pak usmrtily. V naší květeně jsou tyto rostliny 
ovšem vzácné. Náležíť k nim pouze: rosnatka (Drosera — II, 163), aldro- 
vandka (Aldrovandia — II, 165), tučnice (Pinguicula — 111,50) a puchýř- 
natka (Utricularia — III, 51); mimo to možno sem počítat! též podbílek 
(Lathraea — III, 125), babí květ (Bartsia — III, 119), z části též některé 
štětky (Dipsacus — III, 376) a smoloroň prorostlý (Silphium per- 
foliatum — III, 600). 
II. Biologie sebeochrany neboli fylakteriologie vyšetřuje různá 
zařízení a opatření, jež rostliny a jejich jednotlivé ústroje činí, aby za daných 
vnějších podmínek existence svojí co nejlépe uhájily. 
) Slož. z řec. q^vXanxrjQiov = ochrana -j- Xóyog = nauka. 
