Biologie 
25 
k o z 1 i č e k (Valerianella — III, 370), starce k o b e c n ý (Senecio vulgaris — III, 
506), chrpa rolní (Centaurea cyaniis — III, 57 i), sluneč n i ce (Helianthiis anniius 
— III, 498), většina merlíků (Chenopodium — IV, 53), konopě (Cannabis 
— IV, 86), žahavka (Urtica urens — IV, 95), některé pryšce (Euphorbia — 
IV,, 202 — 204), . ba ž a n k a polní (Mercurialis annua — IV, 211), pěstované 
druhy obilné, kukuřice (Zea — IV, 523). 
Pozn. Mnohé rostliny jednoleté, rostouce v poměrech takových, že nemohou 
dozráti, stávají se bylinami 2letými až vytrvalými. Mezi ně náleží na př. : 
kokoška (Capsella bursa pastoris — II, 136), maceška (Viola tricolor — II, 
158), chmerek roční (Scleranthus annuus — II, 298), ptačinec obecný 
(Stellaria media — II, 282), starček obecný (Senecio vulgaris — III, 506), 
lipnice letní (Poa annua — IV, 489) a j. 
6. Některé rostliny, vyklíčivše na jaře ze semene, vyvinou v témž roce 
pouze listy přízemní a po té přezimují. Z jara druhého roku rostou dále, vy- 
vinou posléze květy a plody, načež úplně (i s kořenem) zahynou. Takové rostliny 
šlovou dvouletými (plantae biennes, zweijáhrige Pflanzen) a označují se zna- 
ménkem ú*') nebo 00. 
Náležejí k nim na př. kapusta zelná (Brassica oleracea — II, 112), pu- 
palka obecná (Oenothera biennis — II, 575), mrkev (Daucus carota — II, 
653), bolehlav (Conium maculatum - 655), celer (Apium graveolens — 11,673), 
petržel (Petroselinum sativum — II, 674), většina divizen (Verbascum — III, 
69), blín (Hyoscyamus niger — III, 253), zvonek rozkladitý (Campanula 
patula — III, 303) a j. 
Pozn. Některé rostliny dvouleté za poměrů nepříznivých, nemohouce v druhém 
roce dozráti, stávají se bylinami vytrvalými. Na př. : knotovka luční 
(Melandryum pratense — II, 245), hlaváč žlutavý (Scabiosa ochroleuca — III, 
380) a t. d. 
7. Od dvouletých bylin dlužno rozeznávali rostliny osinié, k nimž ná- 
ležejí na př. některé druhy obilné (jako žito, pšenice). Vysejí-li se na podzim, 
vyklíčí a vytvoří několik listů; v tom stavu přezimují, z jara ve vzrůstu pokra- 
čují, pak kvetou, vyvinou plody a zahynou. Jsou to vlastně rostliny jedno- 
leté, o čemž svědčí nejlépe ta okolnost, že vysety byvše na jaře, v témž 
létě též zcela dobře dospějí a život svůj ukončí. Označují se vždy jen zna- 
ménkem 0. 
8. Oproti všem jmenovaným rostlinám (vytrvalým, dvouletým, ozi- 
mým a jednoletým), které mají lodyhy (stonky) vesměs bylinné, každého 
roku hynoucí a nazývají se společným jménem bylinami, stojí rostliny se 
stonky dřevnatými, mnoholetými — stromy, kře, polokře. 
a) Stromy (arbor, Baum) jsou rostliny vytvářející z dřevnatého kořene 
jednoduchý kmen (truncus, Stamm), který se nahoře rozvětvuje v korunu. 
Náležejí k nim rostliny většinou vysokého stáří, často i tisícileté. Botanická 
značka jejich jest 
b) Kře (frutex, Strauch) mají též dřevnatý kořen, ale z toho vyhánějí 
místo jednoduchého kmene hned od země rozvětvený peň. Značí se 
značkou t). Příkladem jich jest angrešt (Ribes grossularia — 11, 566), růže 
šípková (Rosa canina - 11, 448), pustoryl (Philadelphus coronarius — II, 
572) atd. 
Seřezáváním pobočných větví možno z keře vypěstili též stromek o zdán- 
livě jednoduchém kmeni a o koruně, jak to vidíme u pěstovaných angreštů, 
rybízů, r ůž í a t. d. 
6') Polokře (sLiffrutex, Halbstrauch) jsou takové rostliny, které mají dřev- 
natý kořen a dřevnatý, hned od země rozvětvený pníček jako kře, ale mladší 
větve pníčku po roce nebo po dvou létech vždy na podzim odumírají a opa- 
