Dělený list 
31 
Podle toho, jak zářezy nebo choboty, jimiž ušty od sebe jsou odděleny, 
zasahují hluboko do čepele, rozeznáváme: 
a) Listy zpeřeně laločnaté neboli peřenolaločné (folia pinnati- 
lobata — obr. 35 ^) — o chobotech širokých, jen asi do třetiny čepele zasahu- 
jících, jak tomu jest na př. u listů některých dubů (Quercus — IV, 171). 
b) Listy zpeřeně rozeklaně neboli peřenoklané (folia pinnatifissa, 
fiderspaltige Blátter — obr. 35 B) — mají zářezy asi do polovice čepele zasahující 
nebo málo hlouběji, jako na př. listy břeku (Piriis torminalis — 11,558), dubu 
pýřitěho (Quercus pubescens — IV, 179), dubu červeněho (Q. rubra 
-IV, 180) atd. 
c) Listy peřenodílné (fol. pinnatipartita - obr. 35 C) — mají zářezy 
zasahující hlouběji nežli do polovice. Na př. přízemní listy rukve ba hen ní 
(Roripa palustris — II, 98), kokošky (Capsella bursa pastorís — II, 136), hu- 
--seníku písečného (Arabis arenosa — II, 90; atd. 
'd) Listy zpeřeně stříhané neboli peřenosečné (folia pinnatisecta, 
fiederschnittige Blátter — obr. 35 Z>) — jsou rozděleny v úkrojky zářezy zasahu- 
jícími až skoro k Samému řapíku. Vyskytují se vedle listů peřenodílných na př. 
u svrchu uvedených: huseníku písečného a rukve bahenní, u mochny 
položené (Potentilla supina — II, 501) atd. 
Pozn. I. Někdy považují se tyto listy za zpeřeně složité (lichozpeřené), 
ale ovšem takové, jejichž bezřapičné lístky přirůstají k hlavnímu řapíku celou 
svojí spodinou. 
Pozn. 2. Často jsou listy na téže rostlině zpeřeně děleny zářezy různé 
hloubky, tak že vedle listů peřenolaločných možno nalézti též listy peřenoklané, 
peřenodílné, někdy i peřenosečné, jako na př. u svrchu uvedené kokošky, če- 
ká nky‘ (Cichorium inty bus — III, 398), pampelišky (Taraxacum officinale — 
ni, 454) i j- 
Pozn. 3. Listům peřenodílným a peřenosečným říká se též společným 
jménem 1. protisečné. 
Pozn. 4, Zvláštní druh zpeřeně dělených listů jsou listy chobotu até, 
lyrovité (obr. 35^) a kracovité (obr. F). Viz pod příslušnými hesly. 
2. Listy dlanitě dělené (fol. palmatipartita) — mají úkrojky seřaděny 
v ten způsob, že střední jejich žíly vycházejí z vrcholku společného hlavního 
řapíku, tak že jsou rozpřaženy jako prsty u ruky. 
