Diagrafu 
33 
205), / pu m pa vy (Erodium cicutarium — II, 2*12),^ komonice (Melilotus 
officinalis — II, 394) s rostlinami dospělejšími. U komonice mimo to pozoru- 
jeme, že první list (/), který z úžlabního pupenu děloh vyrostl, jest jednoduchý 
a teprve druhý {l{) i následující listy jsou trojčetné. 
Jak chovají se dělohy při klíčení, o tom pověděno pcd heslem — klíčení. 
2. Děloha rostlin jednodělošných (Monocotyledones) mívá zpravidla tvar 
blanité pochvy (obr. 39 ^), která souvisí s ostatním semenem a přijímá z něho 
výživu zvláštním štítkem (/). Pupen (/), z něhož následující listy později vy- 
rostou, vězí uvnitř dělohy. 
Další vývoj mladé rostlinky viz pod heslem klíčení. 
3. Mnohé rostliny nahosemenné, zejména naše jehličnaté stromy, 
mají zpravidla větší počet děloh, které na mladinké rostlince tvoří celý přeslínek 
( — obr. 848 n ve sv. IV.). Jsou to tudíž rostliny mnohodělošné (Polyco- 
tyledones). 
Obr. 37. Klíčení okurky ; 
c madá rostlinka mající 2 dělohy. 
4. Posléze dlužno připomenouti. Že mezi rostlinami dvouděložnými jsou též 
takové, které nemají vůbec děloh, tak že by se měly vlastně zařadili, kdyby 
v ostatních vlastnostech s rostlinami dvouděložnými se neshodovaly, do zvláštní 
skupiny rostlin hesdělošiiých (Acotyledones). Náležejí k nim zejména rostliny 
cizopasné : zárazy (Orobancheae — III, 56), ko kotice (Cuscuteae — III, 232), 
hnilák (Monotropa — III, 10) a mimo to rostliny vstavačovité (Orchideae 
— IV, 246), hruštičky (Pirola — III, 5) a bublinatky (Utricularia — 111,51). 
Diagramem^ květu rozumíme obrazné znázornění všech částí květních, jak by 
se nám asi jevily, kdybychom se dívali na příčný (vodorovný) řez květem zhora. 
Znázorňování květů diagramy velice přispívá k porozumění zákonů, dle nichž 
květní ústroje jsou složeny a rozestaveny. 
I. U valné většiny květů, jak nás o tom diagramy poučují, jsou ústroje 
květní sestaveny do soustředných kruhů. Takové květy šlovou kruhaté neboli 
cyklické (obr. 40 — 50). 
A. Z kruhatých květů nejrozšířenější jsou: 
1. Květy pětikruhé neboli pentacyklické (obr. 40 a 41) - u nichž 
jsou ústroje květní sestaveny do 5 kruhů : nejzevnější kruh obsahuje kalich, 
následující kruh tvoří korunu, třetí kruh chová v sobě tyčinky z á k al i šn í neboli 
episepální, proto tak zvané, že stojí proti lístkům kališním, čtvrtý kruh 
Od řec. diáyoa/u/ua = nárys, obraz. 
Z řec. TivxXoq = kruh. 
3 
