34 
Diagram 
obsahuje tyčinky zákorunní neboli epipetální, postavené zrovna před 
plátky korunní, a pátý kruh zastupuje jeden nebo několik pestíků. Z celého 
uspořádání vidno, že se kruhy střídají, anyf členy dvou sousedních kruhů ne- 
stojí nikde proti sobě, nýbrž členy jednoho stojí proti mezerám druhého. 
Květy pentacyklické 
vyskytují se na př. u rostlin 
kakostovitých (Gerani- 
aceae — II, 201), stavě- 
lo v i tý c h (Oxalideae — I], 
219), silenkovitý ch (Si- 
leneae — II, 240), pta- 
čincovitých (Alsinaceae 
— • II, 269), routovitých 
(Rutaceae — 11,317), většiny 
pupalkovitých (Oeno- 
thereae — II, 575), 1 o mi- 
lí amenovitých (Saxifra- 
geae — II, 596), h r u- 
štičk ovitých (Pirolaceae 
— III, 3), hniláku (Mo- 
notropa — III, 10), vře- 
soví tých (Ericaceae — 
III, 18), brusnicovitých 
(Vacciniaceae — III, 22) 
a kypreje obecného 
(Lythrum salicaria -II, 337). 
Pozn. U všech těchto 
rostlin, kromě poslední, jsou 
tyčinky zákališní posunuty 
více do středu nežli tyčinky 
zákorunní, ač bychom očekávali, že tomu bude opáčně. Zjevu tomu říká se 
Stojí-li tyčinky zákališní dále 
od středu nežli tyčinky zákorunní, 
jak tomu jest na př. u kypreje 
(obr. 41), slově takové rozpostavení 
tyčinek d i p 1 o s t e m o n i e. ^ 
Z příkladů uvedených patrno, 
že v naší květeně obdiplostemonie 
jest mnohem častější nežli diploste- 
monie. 
2. Velmi často jest jeden kruh 
tyčinek a to obyčejně vnitřní 
(tyčinky zákorunní) úplně potlačen 
( — obr. 42), tak že zbývají pouze 
tyčinky zákališní. V tom případě 
říká se květům haplostemo- 
n i c k é.2 Přirozeno, že květy ha- 
plostemonické jsou zpravidla čtyř- 
k r u h é (tetracyklické). 
Příkladem buďtež uvedeny pou- 
ze květy violkovitých (Violaceae 
9 Slož. z řec. óijtXóoc — dvojit} -- oxqfAOv = tyčinka. 
-) Slož. z řec. ájilóog = jednoduchý -}- orřjjiicor = tyčinka. 
obdiplostemonie.^ 
Obr. 39. Klíčení jostliny jednodéložné : 
d děloha, š štítek. 
Obr. 38. Rozličné dmhy děloh: 
a buku, b zemědýmu, c svlačce, d řeřichy zahradní, e brutnáku, 
f pumpavy, g komonice. 
