36 
Diagram 
a jahodník (Fragaria — II, 491), rostliny jabloň o vité (Pomarieae — 
II, 545) a j. 
6. Květy sedmikruhé (heptacyklické - obr. 46) vyskytují se vnáší 
květeně u dřišfálu (Berberis — II, 54) a šípatky (Sagittaria — IV, 295). 
B. Obsahují-li všecky kruhy téhož květu po stejném poětu členů — 
u nejvnitřnějšího považují se za členy plodolisty — slově květ s t e j n o k r u- 
hým (e u c y k 1 i c k ý neboli isccyklickým^, jinak též rovnoměrným, 
Obr 46. Diagiam kvetu 
hept acyklického. 
Obr. 47. Diagram květu 
eucyklického. 
Obr. 48. Diagram kvetu 
heterocyklického. 
i s o m e r i c k ý m^ - obr. 47). Na př. květy rostlin 1 1 1 1 j o v 1 1 ý c h, (Liliaceae - 
IV,' 322), a m a ry 1 k o v i t ýc h (Amaryllideae — IV, 219), k os a t co v itýc h 
(Irideae — IV, 230), prvosenkovitých (Primulaceae — III, 29) atd. 
Obsahuje-li však některý kruh méně členů nežli kruhy ostatní, jest květ 
různokruhý (heteroc 
obr. 48); na př. ii má 
II, 79), třezalkovitý 
naceae — III, 240) atd. 
Obr. 49. DiagtatJi květu 
Čtyřčet7iěho. 
yklický^) neboli nerov 
ků (Papaver — II, 63), 
ch (Hypericineae — II, 
Obr. 50. Diagram květu 
dvoučetněho. 
O měrný (anisomerický^ - 
k ř í ž a t ý c h (Cruciferae — 
178), lilko vitých (Sola- 
Obr. 51. Diag7'a?n kvetu 
acyklického. 
C. Dle poětu členů, jež květní kruhy - alespoň vnější - obsahují, ro- 
zeznáváme květy dvoučetné, trojěetné, ...n-četné (dimerické, trime- 
J ‘ ^ ^ ^ ^ ^ ^ rostlin dvouděložných nejrozšířenější jsou květy 
pětičetné (pentamerické — obr. 40, 42, 43, 44, 45), u jednoděložných kv. 
trojěetné (trimerické — obr. 46). Čtyřčetné (tetramerické) květy (obr. 49) 
Slož. z řec. £v = dobře \ , , , , , 
. foof = stejný / + 
Slož. z řec. loog = steiný juéooc = díl. 
*) Slož. z řec. eiEQog = různý -j- xvxXog = kruh. 
Slož. z řec. dvíoog = uesteinj^ -|- jnégog = díl. 
