46 
Fysiologie 
od lodyhy pod úhly pravými nebo skoro pravými; kdežto listy výše postavené, 
aby spodnějších listů nezastiňovaly, bývají menší, mívají kratší řapíky a odstávají 
od lodyhy pod úhly ostrými, čím výše tím menšími, tak že nahoře bývají 
někdy k lodyze téměř přitisklé. Hojně doklady k tomu poskytují zejména rost- 
tiny křížaté a složnokvěté. 
4. Posléze zasluhuje zmínky i ta okolnost, že listy na větvích šikmo 
nebo rovnovášně postavených stáčením řapíku přivádějí své čepele do ta- 
kových poloh, v nichž mohou býti paprsky slunečními nejlépe ozařovány. 
Pěkný toho doklad vidíme ku př. na listnatých větévkách lísky obecné 
(Coryllus avellana -- IV, 164), jak nám je znázorňuje obr. 63. Však nejenom 
stáčením, také prodlušo-vanírn řapíků snaží se listy zaujati polohy co nejvý- 
hodnější. Tím se stává, že listy na větvích rovnovážně položených jsou velmi 
nestejně řapíkaté, jak znázorněno obr. 64. i?, který představuje rovnovážnou list- 
natou větev j i rovce (Aesculus hippocastanum - II, 306). Kdyby táž větev rostla 
přímo, měly by vstřícné listy řapíky stejně dlouhé, jak znázorňuje obr. 64 A. 
5. Mnohé rostliny mívají 
vedle normálních větších listů 
listy menší, jež se staví vždy do 
takových poloh, aby mezery mezi 
listy většími, co nejvíce vyplňo- 
valy. Tím vznikají tak zv. mo- 
saiky listové, jak je pozorujeme 
na př. na rovnovážných větvích 
jilmů (obr. 65), na hustých 
porostech břečťanových (obr. 
ve sv. II, str. 613), u rulíku 
(Atropa bella donna — III, 250), 
durmanu (Datura stramonium 
-III, 254) i j. 
Fysiologie^ jest oddíl všeobecné 
botaniky jednající o vnitřním 
životě rostlin, pokud se zakládá 
hlavně na f y s i c k ý c h a ch e - 
mických změnách. V někte- 
rých případech nelze fysiologie 
od anatomie a morfologie dobře 
oddělili, poněvadž mnohým or- 
ganům i jejich anatomické stavbě 
možno teprve tehdy porozuměli, 
je-li známa jejich činnost neboli funkce. V obor fysiologie spadají otázky : 
I. Z kterých látek tělo rostliny se skládá, neboli kterých látek rostliny 
k bytí a vzrůstu svému potřebují — chemické složeni těla rostlinného. 
II. Odkud tyto látky rostliny berou a jakými cestami se do těla jejich dostávají 
— výživa rostlin. 
III. Jakým způsobem se tyto látky v těle rostlinném přeměňují a k výživě 
upravují — assimilace. 
IV. Jakým způsobem se látky přijaté a látky přeměněné (assimilaty) v těle 
rostlinném pohybují a dostávají na místa, kde jich jest právě třeba — pohyb 
vody a plynů, transpirace a translokace assimilatů v těle rost- 
linném. 
) Slož. z řec. (pvo/g -= příroda -|- lóyog = nauka. 
