64 
Fysiologie 
;v paždí listův, jakož i na koncích kořenů. U listů většiny rostlin děje se roz- 
množování buněk a s ním spojený vzrůst ve spodní části ; list dole ve vzrůstu 
pokračuje, kdežto na konci svém už dávno růsti přestal. Ve kmenech, větvích 
a kořenech děje se vzrůst do tloušťky množením se buněk kambialního 
kruhu mezi dřevem a lýkem (viz stonek, odst. I, 2). 
Podmínky sdárného vsrústu rostlin jsou : ; . 
' 1. Vláha, t. j. dostatečné množství vody v půdě. jestiť voaa nejen 
hlavní součástí těla rostlinného, ale též nositelem rozmanitých sloučenin, jež se 
do ní z půdy dostávají a k životu i vzrůstu jsou namnoze nevyhnutelný,' jak 
v odstavci o -assimilaci a transpiraci (str. 57 a 60) jest blíže pověděno. 
2. Přiměřená jakost půdy, t. j. aby v půdě, ze které rostlina čerpá 
kořínky svými potravu, byly dostatečně zastoupeny ony látky ve vodě roz- 
pustné, jichž rostlině jest třeba k vytvoření potřebných sloučenin organických. 
Byla-li půda o některé z těchto látek ochu- 
Obr. 80. Znázornění vegetačních 
bodů (v) rostoucí rostliny. 
Obr. 81. Mladá rostlina brambo- 
rová vyrůstající z hlízy ve tmě. 
3. Teplo - jehož každá rostlina ke zdárnému vzrůstu potřebuje určité 
množství. Proto daří se některé rostliny jen v krajinách horkých, jiné v kra- 
jinách mírných, opět jiné v zemích chladných až studených. Rýže potřebuje 
na př. ke zdárnému vzrůstu průměrné teploty letní 23® C, kukuřice 
19*4® C, pšenice 14® C, ječmen 10® C atd. 
4. Že ke zdárnému vzrůstu rostlin jest též nutně třeba světla, zejména 
světla slunečního, bylo obšírněji pověděno v odstavci o assimilaci (str. 58). 
Může sice rostlina, má-li dosti výživných látek a přiměřené teplo, růsti 
nějakou dobu i ve tmě, nemohouc však assimilovati, zůstává bledá a chabá^ 
vytváří listy velice zakrnělé a posléze hyne. Příkladem toho jsou známé whlíče" 
vyrůstající na jaře z bramborových hliz v temných 'sklepích (obr. 81). 
5. Že ke vzrůstu rostlin jest též třeba vsduchu^ z něhož přijímají rost- 
liny assimilujíce kysličník uhličitý a dýchajíce kyslík, rozumí se samo. 
VII. Pohyby rostlinné. Sledujeme-li život rostliny od prvního počátku 
až do zániku, neujdou pozornosti naší jisté, více méně patrné pohyby, jimž 
