Fysiologie 
65 
ústroje její jsou podrobeny. Dle toho, jsou-li tyto pohyby buzeny vnějšími 
vlivy ať již způsobu jakéhokoliv, anebo nejsou-li závislý na vlivech vnějších, 
rozeznáváme jich dvě skupiny: pohyby návod né (indukované) neboli 
paratonické^ a p. samovolné neboli autonomní (spotanní). 
A) Pohyby paratorncké\ závislé na vnějších vlivech, možno dle způsobu, 
jakým vnější vliv se na ně vykonává, rozvrhnouti v 5 kategorií: 
«) Pohyby geotropické neboli zeměvratné — jsou závislé na 
působení tíže zemské. Jeví se hlavně na mladých, ze semena vyrůstajících 
rostlinkách tím způsobem, že kořínek jejich vždy v takovém směru se ohýbá 
a zkrucuje, aby směřoval špičkou svojí svisle do země, kdežto stonek 
(nadzemní část) roste ve směru opáčném, tudíž negativně geotropicky. 
Připevníme-li na př. klíčící 
bob (obr. 82), jehož kořínek rostl 
rovně do země, nad povrchem, rtuti, 
pokryté vrstvičkou vody, zahne se 
ve 24 hodinách konec kořínku svisle 
do rtuti, ač mu rtuť zajisté klade 
značný odpor. 
Abychom dokázali, že stonek 
snaží se vždy růsti vzhůru, postavme 
kousek vrbového výhonku jarního 
w hlavou dolů" do skleněného válce 
a obložme jej vlhkým mechem. 
Po nějaké době objeví se na něm kořínky a pod kořínky mladé větévky 
rostoucí do výše, jak znázorněno obrazcem 83. 
Obr. 82. Pokus ke znázoruéní geotropického 
vzrůstu kořene. 
Pohyby heliotropické'^ neboli slunovratné — záležející v tom, 
že údy rostlinné (větve, listy, květy) obracejí se ke slunci — vznikají tím, že 
jedna strana toho kterého ústroje (na př. řapíku nebo stopky květní) jsouc ve 
stínu roste mohutněji nežli strana druhá, sluncem osvětlená. 
Velice nápadně jeví se heliotropismus u rost- 
lin sluncem jednostranně osvětlovaných, jak jest 
tomu na př. u rostlin pěstovaných za okny; u nich 
pozorujeme, jak se řapíky prodlužují a všelijak 
ohýbají, jen aby čepele listů zaujaly polohu 
k osvětlování sluncem co nejpříznivější. Však 
i u rostlin volně rostoucích stáčejí se stopky květní 
někdy tou měrou, že květ, po případě celé kvě- 
tenství jsou ke slunci obráceny , /tváří v tvář", jak 
to pozorujeme na př. u kozí brady (Trago- 
pogon pratensis — III, 464), slunečnice (Heli- 
anthus annuus — III, 498) a j. 
Jsou však také rostliny, které ústroje svoje 
od slunka odvracejí. Ty šlovou záporně slu- 
novratnými neboli negativně heliotro- 
pickými. Náleží k nim na př. réva vinná a 
réva planá (Vitis, Ampelopsis), pokud se úponek 
týče, zvěšinec (Linaria cymbalaria — III, 97) 
a brambořík (Cyclamen — III, 38), pokud se 
týče plodních stopek. 
Obr. 83. Pokus k zfiázornéní 
negativně geotropického 
vzriistu stonků. 
') Slož z řec. naqá = při -\- róvog = síla. 
Slož. z řec. = země -f- xqejim = obracím. 
Slož. z řec. ríhog = slunce -f- rgéjico = obracím. 
