66 
Fysiologie 
Pozn. Od pohybů heliotropických dlužno rozeznávat! pohyby parahe- 
liotropickép záležející v tom, že listy (po případě lístky, jsou-li listy složeny) 
staví se za parných hodin do polohy svislé, aby na ně paprsky sluneční 
tak silně nedopadaly; škodilo by to jednak chlorofyllu, jednak by se vypařo- 
valo z listů více vody nežli se jí vypařiti smí— listy by velice vadly. 
Paraheliotropické pohyby vyskytují se zvláště u některých rostlin motý- 
lokvětých: vojtěšky (Medicago - II, 392), čičorky (Čoronilla - II, 420), 
komonice (Melilotus — II, 394), čimišníku (Caragana arborescens — II, 
402), d řezo v ce (Gleditschia — II, 430), trnovníku (Robinia — II, 401) a j. 
Jakou polohu zaujímají lístky u posledního za parních hodin v červenci, 
zejména v teplejších zemích, znázorněno obr. 84. 
y) Pohyby nyktotropické- neboli spánkodobné — záležející 
v tom, že listy nebo květy některých rostlin průběhem dne, zejména na noc, 
polohu svoji mění, souvisejí s denní změnou osvětlení a teploty. 
Listy mění polohu svoji nykto- 
tropickými pohyby hlavně za tím 
účelem, aby se zabránilo přílišnému 
z nich vyzařování tepla do chladněj- 
šího nočního vzduchu. Nejnápadněji 
jeví se to u složených listů šťa- 
velů (Oxalis — II, 219) a některých 
Obr. 84. Paraheliotropické pohyby 
listu trnovníku; 
A list s listky v poloze normální, B týž za parných 
hodin červencových. 
Obr. 85. Nyktotropické pohyby listu 
ledence : 
A listy ve dne, B v noci. 
rostlin motýlokvětých, zvláště u trnovníku (Robinia — II, 401) a fa- 
zolu (Phaseolus — 373), u nichž všech skládají se lístky na noc dolů, tudíž 
spodními plochami k sobě, pak u citlivky (Mimosa — II, 432), u ledenců 
(Tetragonolobus — II, 399), některých tolic (Medicago — II, 390) a některých 
jetelů (Trifolium — II, 377), u nichž vzpřimují se lístky nahoru, zbližujíce 
se k sobě stranami svrchními (- obr. 85). Ale také jednoduché listy 
mnohých rostlin zaujímají na noc více méně svislou polohu, na př. listy nety- 
kavek (Impatiens - II, 229), tabáku (Nicotiana - III, 257), některých mer- 
líků (Chenopodium — IV, 51) atd. 
Aby listy mohly nyktotropické pohyby vykonávati, bývají k tomu často 
zvláštním způsobem zařízeny. U fazolu na př. a jiných jsou řapíky a řapíčky na 
spodu naduřelé v tak zv. kloubní polštářky, jejichž pletivo buněčné jest velice 
pružné. Změny teploty a osvětlení mají vliv na napjetí tohoto pletiva a tím řídí 
se pak poloha listů. U mnohých listů není však tohoto zařízení (kloubních 
polštářků) ; u těch dějí se nyktotropické pohyby větším nebo menším ohnutím 
(zkřivením) řapíků. 
M Slož. z řec. TKiQo. — proti, od ypioq — slunce -\- tqsttco = obracím. 
-) Slož. z řec. vv^, vvxxóg =. noc tqÉtieiv obraceti. 
