Fylogeograjie 
69 
3. Lístky květní jsou v pupenech a v první době rozkvětu též všelijak 
svinuty -ja1< o tom pověděno pod heslem pupeny v odst. 6 — znenáhla však 
se narovnají více méně do plochy. 
4. Stupky květní jsou u velikého počtu rostlin s počátku, dokud květ 
úplně nerozvil, více méně sehnuty dolů, s rozvojem květu se však znenáhla 
vzpřimují. Pohyby, jež při tom stopky květní vykonají, nemají úkolem přivésti 
květ do jiné polohy proto, aby do něho nemohl déšť ani rosa a aby teplo 
z něho do chladné noci se nevyzařovalo, jak tomu jest u pohybů peri- 
odických (viz str. 66-7), nýbrž úkolem jejich jest uvésti květy do takové 
polohy, aby blizny jejich mohly býti co nejdokonaleji opyleny. Vzhledem k tomu 
nazvány byly tyto pohyby gamotropickýnii.^ Rozumí se samo, že gamo- 
tropické pohyby jeví se oproti opakujícím se pohybům periodickým, které jsou 
závislé na změnách teploty a osvětlení, za celého života květu pouze jedenkráte. 
5. Oproti gamotropickým pohybům, jež 
stopky květní vykonávají před rozvitím, 
dlužno rozeznávali p. karpotropické, - jimž 
u mnohých rostlin podrobeny jsou stopky květní 
po odkvetení, často až před samým dozráním 
plodů. Pěkný příklad takových samovolných po- 
hybů vidíme u našich prvosenek (Primula 
- lil, 31). Kdežto květy jejich jsou více méně 
ukloněny stranou, stojí stopky zralých tobolek 
zcela přímo; u bramboří ku (Cyclamen — III, 
38) se stopky dozrávajících tobolek šroubovité 
zkrucují; u drchničky (Anagallis ^ — III, 44) se 
stopky plodní ohýbají s počátku obloukovitě dolů, 
posléze však se narovnávají; u orlíčku obec- 
ného (Aquilegia — II, 43), lilije zlatohlavé 
(Lilium martagon - IV, 324) a j. jsou stopky v době 
květu ohnuté, ale po odkvetení se vzpřimují, tak že 
dozrávající tobolky stojí přímo, atd. 
^ ^ , Obr. 86. Mladý list jírovce. 
6. U mnohých rostlin vykonávají nutacni po- 
hyby též tyčinky a čnělky za příčinou opylení. 
Tyčinky ohýbají se na př. u to lije (Parnassia — II, 167), kakostu (Gera- 
nium - II, 201), routy (Rúta— II, 317), mnohých okoličnatých (Umbel- 
liferae — II, 615) atd. 
Čnělky nebo blizny ohýbají se na př. u hruštiček (Pirola — III, 3), 
pod bil ku (Lathraea - III, 125) a j. 
P) Pohyby variačnP — záležejí v tom, že listy v určitých periodách 
polohu svoji mění jako kyvadlo. U rostlin naší květeny vykonávají tyto pohyby 
v malé míře pouze listy šfavele (Oxalis — II, 219), fazolu (Phaseolus - 
II, 373) a jetele lučního (Trifolium pratense — II, 379), anyf ve tmě 
(zvláště lístek prostřední) vždy za 2 — 4 hodiny zaujmou poněkud jinou polohu. 
Za světla pohyby tyto ustávají. 
Fytogeografie^ neboli rostlinný zeměpis — jedná o rozšíření a rozdělení rostlin 
na povrchu zemském, jakož i o rázu krajin, na tomto rozdělení se zakládajícím. 
• Spolu vyšetřuje podmínky a příčiny, proč ten který rod rostlinný v tom kterém 
okrese na povrchu zemském se vyskytuje. 
M Slož. z řec. yáfiog = siioiibeiií rgéjio) = obracím. 
•) Slož. z řec. y.aoTTÓg = plod tqÉtio) = obracím. 
Z lat. variare měiiiti. 
*} Slož. z řec. (pvTÓr = rostliua yij =z země yoáffeiv = psáti. 
