80 
Fylopalaeontologie 
vi t ý (Nicandra physaloides — III, 252), heřmánek cizí (Matricaria discoidea 
— III, 483), řimbaba (Chrysanthemum parthenium — III, 486), rudbekie 
(Rudbeckia laciniata — III, 503),, galinsoga (Galinsoga parviflora — III, 
503), zlatobýl kanadský a pozdní (Solidago canadensis, S. serotina — 
III, 544, 545), laskavec zahradní (Atriplex hortensis — IV, 69), vodní 
mor (Elodea canadensis — IV, 201), narcis žlutý (Narcissus pseudonar- 
cissus — IV, 224), šafrán jarní (Croccus vernus — IV, 241), badil 
(Sisyrynchium Bermudianum — IV, 242), ladoňka příjemná (Scilla amoena 
— IV, 342). 
Většina z"" uvedených rostlin pod C) opět časem vymizí — rostliny p o- 
, míjivě zplanělé — některé však přivyknou si na nové stanovisko a dále 
se rozmnožují, jako by náležely k naší domácí květeně — rostliny zdo- 
mácnělé. . 
1 3 . O rostlinách pěstovaných^ které pokrývají u nás veliké rozlohy 
vzdělávané půdy a dodávají namnoze krajinám našim zvláštního rázu, jest více 
pověděno pod heslem užitek rostlin, v odst. I. Odkud se z nich ta která dostala 
k nám, uvedeno u každé zvláště. 
14. Na konec dlužno uvésti, že nejhohatší květenu v Cechách vykazují 
Krkonoše, nížiny středního Polabí, České Středohoří a rybničnatý kraj Biidějc- 
vicko-třeboňský, na Moravě Jeseník a území jižní, na němž roste — jak už 
v odst. A, y bylo uvedeno — celá řada rostlin květeny politické, zasahující 
sem z Uher. 
Fytopalaeontologie^ jest oddíl všeobecné botaniky, jednající o rostlinách 
vyhynulých, jakož i o tom, jakým způsobem rostlinstvo v různých geolo- 
gických dobách se vyvíjelo a jaké prodělalo proměny, nežli nabylo nynější 
své tvářnosti. 
První stopy rostlin objevují se již v nejstarším útvaru, jenž z vody se 
byl usadil, v útvaru silurském. Jsou to otisky mořských řas, po nichž ná- 
sledovaly některé druhy vyšších tajnosnubných : kapradiny, plavuně 
a přesličky, jež v útvaru silurském a devonském byly sice ještě neěetné, 
avšak v útvaru kamenouhelném tvořily převážnou většinu všeho rostlinstva 
a dosáhly obrovských rozměrů, jak o tom svědčí otisky v jílech a břidlicích 
tohoto útvaru se vyskytující. Plavuně (Lepidodendron, Sigillaria) a pře- 
sličky (Calamites) tehdejších dob byly vzrůstu stromovitého. 
Vedle těchto stromovitých rostlin tajnosnubných počínají se v útvaru 
kamenouhelném objevovat! již také rostliny nahosemenné, připomínající 
nynější rostliny cy k aso v i té (Cycas - IV, 654) a tis ov i té (Taxaceae - IV, 651); 
nejznámější z nich jsou Cordaity, předkové nynějšího rodu Salisburia 
(IV, 653). Podobné poměry v rostlinstvu byly i v následující periodě geologické 
— v útvaru permském. 
V době drnhohor, zejména v útvaru triasovém a jurském, tajno- 
s n u b n é rostliny se značně pozměnily a ustoupily do pozadí, netvořivše již 
více nežli asi třetinu všeho rostlinstva. Ostatní dvě třetiny náležely rostlinám 
n a h ose m en n ým , zejména předkům nynějších cykasovitých a tisovitých. 
Vlastní rostliny jehličnaté (Abietineae) objevily se poprvé až v útvaru 
křídovém. V tomtéž útvaru vyskytují se již také otisky typů rostlin dvou- 
dě ložných, připomínající nemálo některé rody, jež podnes rostou v krajinách 
tropických, a v nejsvrchnějších vrstvách křídy nalézáme též některé typy rostlin 
jednoděložných. Za to tajnosnubných rostlin v útvaru křídovém značně 
ubylo a přeměnily se prodlením doby v rody, nynějším už velice podobné. 
6 Slož. z řec. cpvxóv — rostlina n:á/.aiog = starodávný ó)r, óvxóg = jsoucí -p 
Xóyog = nauka. 
