86 
Choroby rostlin 
I. Houby siíznaté (Myxomycetes) jsou ony, jejichž celé tělo (stélka) 
jest rosolovitá, beztvará hmota (p lasm od iii ni). 
Náleží k nim pouze Plasmodiophora Brassicae, vy tvářící na ko- 
řenech různých druhů kapusty hlízovité nádory (viz obr. 189 na str. 116 
ve sv. II). Prohlížíme-Ii buněčné pletivo těchto nádorů drobnohledem, vidíme, 
že některé buňky jsou v něm oproti jiným značně větší a vyplněny více méně 
plasmodiem (obr. 92 A p). Později se plasmodium rozpadává v přečetné dro- 
bounké, nahé (blanou buněčnou nepokryté) výtrusy (v), které shnitím znetvo- 
řeného kořene dostávají se do země. Tam z nich vyklíčí brvkatá, tvar neustále 
měnící, pohyblivá tělíska {v^), která, setkají-li se se zdravými kořeny mladé 
rostliny kapustové, nákazu obnovují. 
II. Houby poltivé neboli bakterie (Schizomycetes) — jsou drobounké, 
jednobuněčné organismy, množící se dělením. Způsobují na rostlinách 
někdy hnilobu, ale obyčejně v takových místech, která byla již jinými houbami 
zachvácena. Náleží k nim : 
1 . Kořejiokaz fialový (Rhizo- 
ctonia violacea) - způsobující tak zv. 
gum o sis na kořenech cukrovky 
(viz IV, 68). 
2. Kořenokaz bramborový (Rlů- 
zoctonia solani — III, 246) — vy- 
tváří na hlizách bramborových známé 
»s trupy «. 
3. Na cibuli kuchyňské způ- 
sobují bakterie t. zv. rez bílou a příbuzné 
s bakteriemi kvasinky cibulové 
(Saccharomyces Allii) zaviňují hnití 
i vnitřních vrstev cibule (viz obr. 
476 na str. 357 ve sv. IV). 
III. Houby vrcholovýtrusné (Peronosporeae) mají vláknité, někdy 
i rozvětvené, avšak nepřehrádkované, tudíž jednobuněčné pod- 
houbí, jímž cizopasí uvnitř pletiva rostlinného, hlavně v lodyhách, listech 
a hlizách. Patří k nim : 
1. Plíseň neboli vřetenatka bramborová (Peronospora seu Phytoph- 
thora infestans — obr. 93) — cizopasí v lodyze a listech bramborových v po- 
době jemných vláken {D m)^ proplétajících se mezerami mezibuněěnými (srovn. 
obr. 91 A). Posléze vyhánějí některá vlákna (P) v listech pobočné, rozvětxující 
se větévky průduchy listovými na venek a na těchto větévkách vznikají pak 
vřeténkovité výtrusy (konidie — b). V té době pozorujeme na vnati 
bramborové (A) hnědé skvrny (v) obroubené jemnou bílou plísní — kteráž 
se skládá právě z oněch výtrusonosných větévek. Vnaf počne vadnoutí, hnědne, 
až uschne. 
Konidie (b) opadávají; dostanou-li se větrem nebo deštěm na jinou 
zdravou rostlinu, začnou wklíěiti" a vnikati pokožkou dovnitř pletiva, aby tam 
založily nové vláknité podhoubí (>^i). Je-li však počasí deštivé, rozdělí se obsah 
konidií ig) v několik hruškovitých, dxěma brvkami opatřených „rejdivých 
výtrusů" (5), které se dostávají s prosakující vodou k hlizám a vyvinují v nich 
nové podhoubí. Následkem toho objeví se záhy na hlizách hnědé skvrny, 
hlízy počnou wěernati" a posléze hniti, zvláště když přidají se ke zhoubnému 
dílu též bakterie. 
Podobný vývoj mají ještě mnohé jiné druhy vřetenatek, z nichž na 
svých místech v Květeně jsou uvedeny: 
Obr. 92 . Plasmodiophora Brassicae: 
A několik buněk z nádoru kořene kapusty, z nichž buňka 
p jest naplněna plasmodiem; B plasmodium se rozpadá ve 
výtrusy v, které se v zemi přemění v pohyblivá tělíska v^. 
