94 
Choroby rostlin 
2. Kořenokas borový iieboti honba kořenová (Trametes radiciperda) 
řádí jakožto vláknité, tmavé podhoubí v kořenech borovic i ]in 3 'ch jehličnatých 
stromů, následkem čehož dřevo hnije, do hnědočervena se zbarvujíc a strom 
odumírá. Kožovité, pouze as 5 mm tlusté plodnice, podobné hnědým, převrá- 
ceným kloboučkům, objevují se obyčejně na zachvácených kořenech u větším 
počtu hustě pohromadě. 
3. Choroš haban zápalný (Polyporus igniarius - obr. 100) cizopasí 
v podobě vláknitého podhoubí ve dřevě švestek, jabloní a jiných listnatých 
stromů, přispívaje k jeho hnilobě. Plodnice, přirostlé bokem ke kmeni nebo větvi, 
zdřevnatují a vytrvají mnoho let. 
Vedle tohoto choroše jest ještě celá řada druhů, jež 
podobným způsobem cizopasí opět na jiných stromech. 
Zde budiž uveden pouze : 
4. Choroš borový (Polyporus seu Trametes pini 
— obr. loi) — vytváří nezřídka na borových kmenech četné 
plodnice střechovitě nad sebou, které vytrvají prý i 50 let. 
VII. Houby nahovřeckaté (Gymnoasci) cizopasí 
jakožto vláknité podhoubí ve větvích a listech stromů. 
Posléze vytvářejí na konci zvláštních vláken podlouhlé 
váčky neboli vřecka a v těch jsou droboulinké výtrusy, 
nejčastěji po 8 v jednom vřecku. Vřecka prorážejí po- 
kožkou hostitelky a jeví se pak hromadně pouhému 
oku jako jemná, bělavá plíseň nebo jíní. Náležejí sem : 
Obr. 102. Xahovřeckáč švestkový: 
A bouchor jím způsobený, V skupina vřecek, v vřecko 
nevy%-;nuté, í', vřecko zralé ; s výtrusy. 
Obr. 103. Padlí 
obilné. 
1. Nahovřeckáč švestkový (Exoascus seu Taphrina pruni — obr. 102) 
— cizopase po několik let ve větvích švestek, vniká posléze do semeníků a mla- 
dinkých plodů a znetvořuje je v tak zv. bouchory neboli vačky ý.d;. Na po- 
vrchu bouchorů objevují se později bělavá místa - skupiny vřecek s výtrusy (Pý. 
Ve vlhku množí se výtrusy {S) pučením v celé řetízky výtrusků, jež možno 
často již na bouchoru pozorovati. Těmi šíří se houba na jiné rostliny 
2. Aá broskvový (Ex. deformans — cizopase ve větvích a listech broskví, 
jest příčinou, že listy bublinatě se krabatí. 
3. N. třešňový (E. cerasi) — řádí jako podhoubí ve větvích třešní, jež 
znetvořuje v ten způsob, že naduřují a vytvářejí celá hnízda jalových větviček. 
Viz též sv. II, str. 533. 
