108 . 
Jasykovitá koruna — Jedovaté rostliny 
významu m o rfo logické ho dlužno jazýček považovali za palisty, které, jsouce 
přirostlé k hornímu okraji pochvy listové, spolu srostly. 
Stejného morfologického významu s jazýčkem jsou lupenité výrostky na 
plátcích korunních, mezi čepelí a nehtem, známé pod jménem korunky nebo 
pakorunky (paracorolla), jak vyskytují se u některých rostlin si 1 e n k o vitý ch 
(Sileneae — II, 240) a narcisů (Narcissus — IV, 223). 
Jazykovitá (lingulatus, zungenfórmig - obr. 144 c) slově koruna srostloplátečná, 
jejíž trubka rozšiřuje se nahoře v plochý jazyk. Možno ji odvodili z koruny 
dvotipyské, jejíž svrchní pysk zakrněl. Vyskytuje se zejména u většiny rostlin 
s 1 ož n okv ě tých (III, 387). 
Jednobratré tyčinky (-obr. 127)- viz heslo ty čin ky, odst. III, 3. Vyskytují 
se v naší květeně hlavně jen u rostlin p rostop látečných, na př. ti slezo- 
ví tých (Malvaceae - II, 190), u nichž srůstají nitky v blanitou pochvu objí- 
mající kolkolem semeník, u In ovitých (Lineae - II, 223) a kakostovitých 
(Geraniaceae - II, 201), u nichž srůstají tyčinky až zcela na spodu, u šťave- 
lovitých (Oxalideae - II, 219) a některých motviovitých (Papilionaceae — 
II, 403- 415). 
U rostlin srostloplátečných jsou jednobratré tyčinky 
velice vzácné, vyskytujíce se pouze u vrbin (Lysi- 
machia - II, 40) a řepní (Xanthium — III, 610). 
Z ostatních skupin rostlinných vyskytují se ještě 
u o ro b i n co v i tý c h (Typha - IV, 590). 
Jednodéložné rostliny - viz Soustavný přehled 
rostlinstva v II. oddíle tohoto svazku. 
Jednodomé kvety nebo rostliny - viz heslo květ, 
odst. IV, C, Vyskytují se v naší květeně na př. u ty- 
kvicovitých (Cucurbitaceae - III, 320), růžkatco- 
vitých (Ceratophylleae - IV, 21), některých šťovíků 
(Rumex - IV, 38), žahavky (Urtica urens - IV, 95), 
moruší (Morus - IV, 97), většiny stromů jehnědo vitých (IV, 153 - 190), 
z i m ostrázu (Buxus - IV, 191), b ažan k y (Mercurialis - IV, 209), hvězd o šů 
(Callitriche - IV, 211), kukuřice (Zea - IV, 523), mnohých ostřic (Carex 
IV, 528), orobincovitých (Typhaceae — IV, 590), ar onu (Arům - IV, 596), 
jehličnatých (Coniferae). 
Jednoduchý (simplex, einfach) slově list, jehož čepel není buď vůbec dělena, 
nebo jest dělena mělčími, hlubšími zářezy v ten způsob, že zářezy nikdy až 
k Samému řapíku nesahají, tak že jednotlivé úkrojky (ušty) za samostatné lístky 
považovali nelze. 
V prvém případě, kdy čepel jest vůbec nedělena, šlovou listy celými 
neboli nedělenými (folia integra); okraj jejich může býti ovšem pilovitý, 
zubatý nebo vroubkovaný, ale zářezy nikdy nezasahují hlouběji do čepele. 
V druhém případě, kdy čepel je rozdělena mělčími nebo hlubšími zářezy 
v několik iikrojků neboli uštů, mluvíme o listech dělených. Viz dále heslo: 
dělený list. 
Jednoduše zpeřený list — viz zpeřeně složitý list, odst. 4. 
Jednoleté rostliny — viz biologie, odst IV, 5. 
Jednoobalné květy — viz květ, odst. IV, B, 2. 
Jednopohlavné květy — viz dvojaké květy. 
Jedovaté rostliny obsahují buď ve všech nebo jen v některých svých částech 
rozmanité jeďy, které požity byvše více méně zhoubně působí. 
Obr. 127. Jednobraiié 
tyčinky. 
