110 
Jehlicovitý list 
Kalich 
rium oleander — III, 292), jež vesměs jsou podezřelé v lodyhách a listech. 
Kosatec žlutý a sibiřský (Iris pseudacorus a sibirica - IV, 232 — 3), narcis 
bílý (Narcissus poěticus — IV, 223), u polin (Trollius — II, 38) a pivoňka 
(Paeonia officinalis — II, 50) mají podezřelé oddenky, po případě cibule. 
Brslen (Evonymus — 11,322), kl o k o č (Staphylea pinnata - 11,320), břečťan 
(Hedera helix - II, 612), stře meh a (Primus padus — II, 535), zim olez 
obecný (Lonicera xylosteum — III, 334), k o u ko 1 (Agrostemma githago -II, 
247) a j. jsou jedovaté nebo podezřelé v plodech nebo semenech. 
Pozn. O jedech rostlinných se stanoviska f y s i o 1 o g i c k é h o viz ve fyto- 
chemii pod heslem f y s i o 1 o g i e, odst, I., se stanoviska biologického 
pod heslem biologie, odst. II, 5 . 
Jehlicovitý list - viz čárkovité listy. 
Jehněda (amentum, Kátzehen - obr. 128) jest klas (viz tam), jehož osa jest 
zpravidla chabá, více méně převislá a nepatrné kvítky sedí v paždích šupino- 
vitých listenů. Květy v jehnědách bývají obyčejně jednopohlavné ; jehnědy obsa- 
hující květy prašníkové po odkvetení kloubem se od- 
dělují a opadávají. 
Jehnědy jsou význačným květenstvím mnohých našich 
stromů, na př. vrb, topolů, o 1 š í atd. - viz str. 119-190 
ve sv. IV. Kromě toho vyskytují se též u kopřivy větší 
(Urtica dioica - IV, 92), kde ovšem místo kvítků jsou klubíčka. 
Obr. 128. Jehněda Obr. 129. Podélný řez květem řeřichy a orseje. 
a její nárys. 
Kalich (calix, Kelch) jest vnější obal květní (obr. ]29 h) namnoze zelený a při 
tom často tuhý, jehož přední úkol záleží v tom, aby chránil vnitřní útlé ústroje 
květu, dokud jsou mladinké, nevyvinuté — v poupěti. Někdy však, zvláště v těch 
případech, kdy koruna chybí nebo je zakrnělá (jako na př. u některých rostlin 
pryskyřníkovitých, angreštu, zábělníku a j.), bývá kalich „korunovitě" zbarven, 
aby mohl zastávali úkol koruny, t. j. lákali hmyz. 
Popisujíce kalich přihlížíme ke 2 věcem : 
a) K době, po kterou ve květě setrvává. Vytrvá-li i po odkvetení, aby 
chránil vyvinující se plod, slově k. vytrvalým (c. persistens, bleibend) ; opadá-li 
však po odkvetení zároveň s korunou nebo ještě před ní, nazývá se k. opa- 
davým (c. deciduus, abfallend). U některých rostlin, na př. mák ovitých (II, 
63) a d y m n i v ko vit ých (II, 71) opadává kalich, jakmile se počne květ roz- 
víjeli, tak že na rozvitém květu bychom jej marně hledali. 
b) K tomu, je-li kalich prostolupenný nebo srostloliipetiiiý. 
Kalich prostolupenný (c. eleutherosepalus, getrenntblátterig) skládá se 
z několika lístků (sepala) zcela volných, spolu nesrostlých, jak tomu jest na 
př. u pryskyřníků (Ranunculus — II, 4), ptaěincovi tých (Alsineae — II, 
269) a j. 
Kalich srostloliípenný (c. gamosepalus, verwachsenblátterig, einblátterig) 
jest onen, jehož lístky více méně spolu srostly, tak že se podobá trubce. 
