Koruna 
115 
přetvořena v med niky rozmanité podoby (obr. 140). Ve všech těch pří- 
padech zastávají pak úkol její zbarvené kalichy. 
Dle toho, jsoii-li lístky neboli plátky korunní (petala) volné nebo 
více méně spolu srostlé, rozeznáváme koruny a s nimi i rostliny prostoplá- 
tecné (choripetalae, eleutheropetalae, getrenntblátterig) a kor. srostlopláteČné 
(sympetalae, gamopetalae, verwachsenblátterig). Oboje pak ]so\\ hnd pravidelné 
(akti nom o r fní — obr. 141) nebo nepravidelné, lépe řečeno souměrné 
(zygomorfní — obr. 142). 
Pravidelnými šlovou koruny, možno-li je několika řezy rozdělili 
ve 2 stejné poloviny, jinak řečeno: mají-li všecky plátky, po případě ušty 
stejné. Souměrné koruny možno jen je- 
diným řezem rozdělili ve 2 shodné polo- 
viny, anyť plátky (ušty) jejich nejsou vesměs 
stejné. Viz též heslo pravidelné a sou- 
měrné květy. 
A tak rozeznáváme v popisné botanice 
koruny čtverý: 
1. Prostoplátečné koruny pravi- 
delné (obr. 141 B), složené z volných, 
vesměs stejných lístků (plátků). Na př. u p ry- 
sky řníků (Ranunculus — 11, 5), máků 
(Papaver — II, 63), rostlin kří žatých 
(Cruciferae - II, 79), lnů (Linum - II, 224), 
ka koštů íGeranium — II, 293) atd. 
2. Prostoplátečné koruny sou- 
měrné (obr. 142 B C), složené z plátků 
volných, nestejných. Na př. u violkovitých (Violaceae — II, 148), vítodo- 
vitých (Polygaleae — II, 231), m ot ýl ovi tých (Papilionaceae — II, 341) atd. 
3. SrostlopláteČné koruny pravidelné — skládají se z plátků spolu 
více méně srostlých, stejných. Dle toho, jak dalece jsou tyto plátky spolu srostlé, 
a dle celkové podoby rozeznáváme koruny: kulovité, na př. u borůvky 
(Vaccinium myrtillus — III, 23), baňkovité. na př. u vřesu zelenavého 
Obr. 140. Podélný řez kvetem 
npolínn : 
k kalich, tn korunní plátky přeměněné 
v medníky. 
Obr. 141. Koninv pravidelné: 
A, B prostoplátečné, C sro;tloplátečná, D pravidelné okvětí. 
Obr. 142. Koruny souměrné: 
A srostloplátečná, B, C prostoplátečné. 
(Erica herbacea — III, 19), nálevkoví té, na př. u prvosenek (Primula— 
III, 31), trubkovité, na př. u kokoříků (Polygonatum — IV, 367), 
zvonkovité, na př. u většiny zvonků (Campanulaceae — • III, 302), řepi- 
coví t é, na př. u plamenky (Phlox — III, 229), k o 1 o v i t é, na př. u b e z u 
černého (Sambucus nigra — III, 336). Objasnění těchto pojmů podává 
obrazec 143; ostatně najde je čtenář též pod příslušnými hesly, kde i další 
příklady jsou uvedeny. 
4. SrostlopláteČné koruny souměrné (obr. 144) — skládají se 
z plátků více méně spolu srostlých, ale nestejných. Sem náležejí zejména ko- 
8 * 
