118 
Kořen 
stěny těchto buněk nejsou tak silně ztloustlé, poněvadž ve vlhké půdě nehrozí 
kořenu nebezpečí z přílišného vypařování ; kromě toho nedostává se pokožce 
kořenové průduchů — nemělyť by tu nijakého významu. Vegetační bod 
(obr. \A9 u), z něhož postupuje vzrůst kořene do délky, leží pod špičkou ko- 
řenovou. Aby se nepoškodil, jest nad ním partie buněk ěapkorodných 
(kalyptrogen — í) a nad ní, jak už svrchu pověděno, kypré pletivo odumře- 
lých buněk - čepička {k). Zatím co čepička na vnějšku postupně odumírá, 
z vnitřku dělením buněk ěapkorodných nad bodem 
vegetaěným stále se nahrazuje. 
Obr. 148. Vlášejií vnikající do půdy mezi Obr. 149. Podélný fez špičkou 
částečky hlíny (silně zvétš.). kořene [silně zvětši). 
6. Co týká se rozvětvení kořene, dlužno především uvésti, že vedleljší 
kořeny (viz odst. 2.) vznikají v perikambiu, na samém centrálním válci svazků 
cévních (obr. 150 z') a musí tudíž základní (korové) pletivo i pokožku proraziti 
a dvoupyskou skulinou ven vyniknouti. Tím liší se rozvětvení kořene nápadně 
od rozvětvení stonku, jehož nové větve i listy původ 
svůj berou v nejsvrchnějších vrstvách, podobajíce se 
s počátku povrchním hrboulkům. Vznikají tudíž 
vedlejší kořeny endogenně, kdežto listy exogenně. 
Směr vedlejších kořenúv a kořínků, jimž v půdě 
se prodírají, jest namnoze závislý od toho, jakým způ- 
sobem svádí se dešťová voda s listů pod rostlinu. Jsou-li 
listy tak postaveny, že s nich stéká voda dešťová ke 
stonku a po stonku ke kořenu, rostou vedlejší kořeny 
svisle nebo alespoň pod ostrými úhly šikmo do země 
(obr. 151^). Jsou-li však čepele listův tak postaveny, 
že se s nich voda ke stonku, resp. ke hlavnímu kořenu 
nesvádí, nýbrž stéká a kape dolů se špiček listových za- 
vlažujíc půdu v jakémsi kruhu vedeném v určité vzdá- 
lenosti od hlavního kořene, pak mají vedlejší kořeny 
směr rovnovážný, dosahujíce namnoze značné délky, 
aby konci svými pod tento zavlažovaný kruh se dostaly 
(obr. 151 A). Tak jest tomu zejména též u stromů s ko- 
šatými, hustými korunami. 
Zmínky zasluhuje, že u mnohých rostlin, zejména u trav a jiných rostlin 
jednoděložných, hlavní kořen, který v semenu byl založen, dalese nevyvíjí 
Obr. 150. Podělný 
řez kořenem. 
