Kostnaté listy — Květ 
121 
9. Od všeobecně platného pravidla, že kořeny jsou na konci opaiřenv 
čepičkou, že mají geocentrický vzrůst a nevytvářejí nikdy listů ani šupin, od- 
chylují se : 
a) Kotvice vzplývavá (Trapa natans — II, 604), jejíž kořeny ne- 
mají čepičky. 
^ITřemdava bílá (Di- 
ctamnus albus — II, 319), jejíž 
hlavní kořen roste rovnovážně, 
koprník štětinolistý (Meum 
athamanticum — II, 656), jehož 
hlavní koí^n roste šikmo, a j. 
y) Hlistník (Neottia — IV, 
172), jehož ztloustlé kořeny ve- 
dlejší odhazujíce čepičky, vytvářejí Qbi-. 157. dvojobalný, jednoobalný a nahý. 
někdy na svých koncích šupiny 
a přecházejí v lodyhy. 
Kosmaté listy — viz tri ch o my, odst. III, 4. 
Kosníkovitý list (fol. rhombeum, rautenfórmig — obr. 178/) má čepel tvaru 
kosočtverečného nebo protáhlého deltoidu. Na př. listy kotvice (Trapa natans 
— II, 604), některých merlíků (Chenopodium - IV, 52) a j. 
Kracovitým (runcinatus, schrottságefórmig — obr. 154) slově list, jehož čepel 
po obou stranách hlavního nervu jest rozeklána v špičaté zuby nebo úkrojky, 
které špičkami svými směřují do zadu. Na př. listy smetanky 
(Taraxacum officinale -- III, 452). 
Kruhaté květy - viz diagram květu, odst. I. 
Kružel (anthela, Spirre — obr. 155) jest květenství latovité (viz str. 126), jehož 
hlavní osa, zakončená květem, jest silně zkrácena, kdežto vedlejší osy, vyrůstající 
po stranách osy hlavní v nestejných výškách, jsou značně prodlouženy, tak že 
vrchol hlavní osy daleko přerůstají a samy opět podobným způsobem jako osa 
hlavní se rozvětvují. Toto květenství vyskytuje se zejména u některých b i k 
(Luzula - IV, 383), sítin (Juncus — IV, 389), skřípin (Scirpus - IV, 574), 
jakož i u tužebníků (Filipendula — II, 525). 
Krytosemenné rostliny — viz Soustavný přehled rostlinstva v II. 
oddíle tohoto svazku. 
Kulovité (globosus, kugelig — obr. 143^) šlovou koruny srostloplátečné, podo- 
dobající se více méně kouli. Vyskytují se celkem zřídka, na př. u borůvky 
(Vaccinium myrtillus — III, 23). 
Květ (flos, Blůte) se stanoviska morfologického není leč listnatá větévka, jejíž 
listy proměnily se v nekonečně dlouhé době, sahající až do dávných dob 
geologických, za různými účely v o ba ly květní neboli perianth, v tyčinky 
a pes tiky. jak si proměnu tuto dlužno mysliti, znázorňuje obr. 156. Obrazec 
A představuje původní větévku se 4 přesleny listů. Myslíme-li si, že nejspod- 
nější přeslen listů (/) přemění se v kal ich (.5*, /ř), přeslen následující (//) v ba- 
revnou korunu (^,c), přeslen třetí (///) v tyčinky (/) a přeslen nejvyšší 
[TV) v pes tiky {p) a že všecky tyto části těsně se k sobě přiblíží, dostaneme 
květ, jak jej znázorňuje obr. C. 
1. Že kalich a koruna vznikly přeměnou listů, není s podivením : 
vždyť mají namnoze dosud lupenitý, plochý tvar. Ovšem kalich jest zelený 
a mnohem tužší, maje úkolem chrániti nevyvinuté útlé části vnitřní, pokud jsou 
v poupěti, kdežto koruna jest velice útlá a namnoze pestře zbarvena, poněvadž 
má pouze za úkol ěiniti květ nápadným, aby k němu zalétal hmyz. 
