122 
Květ 
Nesnadnější jest představit! si, že také tyčinky a pestiky vznikly pře- 
měnou listů. Vysvětlení podáno pod heslem ty č i n k y, odst. II., a pe stí k, odst. II. 
II. Místo, k němuž části květné jsou přirostlé, slově lúško (viz tam). 
Dle jakých zákonů jsou tyto části na lůžku rozestaveny, o tom nejlepší poučení 
podávají diagramy (viz tam). 
a) Rostliny, mající květy toho způsobu, že všecky částky květní (kalich, ko- 
runa, tyčinky, pestiky) stojí na lůžku volně, nikterak spolu nesrůstajíce, šlovou 
lužkokvétými (Thalamiflores). Náleží k nim na př. pry sky řníko vit é, máko- 
vité, křížaté atd. 
b) Stojí-li však na lůžku pouze kalich, koruna a pestík, kdežto tyčinky jsou 
přirostlé ke koruně, šlovou rostliny korimokvětými (Corolliflores). Příkladem jich 
jest petrklíč, plicník atd. 
c) Stojí-li na lůžku pouze kalich (číška) a pestík, kdežto koruna a tyčinky 
přirůstají k hořejšímu okraji kalicha, nazývají se kalichokveíými (Calyciflores). Pří- 
kladem jich jsou m a n d 1 o ň o vi t é, motýlokvěté atd. 
III. Hlavním tíkotem květú jest vytvořit! semena schopná klíčení a za- 
chovali takto rod do budoucna. Poněvadž jest k tomu nevyhnutelně třeba 
pestíku, v němž dřímají zárodky semenné, a tyčinek, které obsahují zůrodňo- 
vací prášek - pyl, bez jehož působení na pestík ze zárodků semena klíčitelná 
vzniknouti nemohou, patrno, že pestiky a tyčinky jsou hlavními neboli pod- 
statnými částmi květů. Ty nesmějí nikdy chyběti, mají-li květy splnili svůj 
úkol. Koruna a kalich jsou ve květech části vedlejší, a mohou 
tudíž i chyběti. 
Vyskytují-li se ve květech obě části podstatné (pestiky a tyčinky) i obě 
části nepodstatné (koruna a kalich), nazývají se kv. dokonalými (flores 
completi). Chybí-li jim však kterákoli část, šlovou kv. nedokonalými (fl. in- 
completi). 
IV. Popisujíce květy, přihlíšíme k těmto věcem : 
A) Jak jsou na svých osách rozestaveny — viz heslo květenství. 
B) Jaké povahy jsou jejich části tiepodstatné. t. j. květní obaly 
neboli perianth. V tom ohledě rozeznáváme květy troje: 
1, Dvojobalné (flores dichlamydei — obr. 157^) - mají-li dva obaly 
květné a to různé povahy: vnější (spodnější) zpravidla menší a zelený - ka 1 i ch; 
vnitřní, namnoze mnohem větší a různě zbarvený — korunu. 
U kalichu všímáme si hlavně, je-li opadavý nebo vytiualý, je-li prosto- 
lupenný nebo srostlolupenný a jakou má v poslednějším případě podobu, v kolik 
zubů nebo uštů jest rozeklán a pod. Více o tom pověděno jest pod heslem 
kalich. 
Někdy bývá pod kalichem ještě jeden obal — kalich vnější neboli 
kalíšek, o němž více poučiti se lze pod příslušným heslem. 
U koruny dbáme hlavně toho, je-li prostoplátečná nébo srostlopláteč?iá, ]t-\\ 
pravidelná nebo souměrná, jakou má podobu, z kolika plátků, po případě 
uštů (cípů) se skládá atd. Viz heslo koruna. 
U mnohých rostlin, zvláště jednoděložných (na př. bledule, tulipánu 
atd.) jsou ve květech sice též dva obaly, ale jsou stejně zbarveny, tak 
že nelze kalichu od koruny rozeznati. Nazýváme je pak společně okvětím 
(perigonium). 
2. Kv. jednoobalné (tl. monochlamydei - obr. 157 — mají pouze 
jeden květní obal, jemuž neříká se ani kalich, ani koruna, nýbrž okvětí 
(perigonium). Takové květy vyskytují se u většiny rostlin bezkorunných 
(Apetalae). 
