Listy 
137 
a) Co do okraje (obr. 179) jsou listy celokrajné (/), pilovité (//), 
zubaté (///), vroubkované [IV) a vy hlodá váné [V). Viz pod příslušnými 
hesly, kdež jsou uvedeny též příklady. 
h) Co do způsobu, jakým se listy nahoře zakončují (obr. 180), roze- 
znáváme listy: špičaté (foliům acutum, spitz-«), dlouze zašpičatělé 
(fol. acuminatum, zugespitzt — /^), krátce zašpičatělé neboli hrotité(f. mu- 
cronatum, stachelspitzig — c), tupé neboli tupě zaokrouhlené (f. obtusum, 
Obr. 178. Tvar listů: a čárkoviiý, h podlouhlý, c kopisťovitý^ cl ko- 
pinatý^ e vejčitý, f opakvejčitý ^ g elliptiaiý, h okrouhlý, i kosníkovitý , 
k trojhranný, l ledvinovitý , m srdčitým n střelovitý, o — 0^ hrálovitý. 
stumpf, abgerundet - ť/), uťaté (f. truncatum, abgestutzt- ^), mělce vykrojené 
(f. emarginatum, ausgerandet -/) a hlouběji vykrojené (f. excisum, ausgeschnit- 
ten -^). Bližšího vysvětlení těchto pojmů není třeba, podávajíť je obrazce. 
Co do spodiny čepele (obr. 180) rozeznávají se listy znenáhla 
nebo náhle súžené (f. attenuatum, verschmálert - /z, i\ zaokrouhlené 
(f. obtusum, abgerundet -k)^ mělce srdčité nebo 1 e d v i n o v i t é (f. reniforme, 
nierenfórmig - /), srdčité (f. cordatum, herzfórmig — w), střel o vité (f. sagit- 
tatum, pfeilfórmig - zz) a hrál o vité (f. hastatum, spiessfórmig - č?). 
Také zde byl by výklad jednotlivých pojmů zbytečný. 
6. Jakou mají listy šilnatinu [nervaturii), t. j. jakým způsobem se 
v nich svazky cévní (nervy, žilky) rozbíhají a rozvětvují (obraz 181). 
