Mnohobratré lyčinky — Miiohoiiiatišelné květy 
143 
kterýž k vytváření míšenců jest zvláště náchylný (viz str. 141 ve sv. IV). 
Ví^ichurovi podařilo se umělým postupným křížením vypěstiti míšence, jehož 
vývoje súěastnilo se celkem 6 samostatných druhů vrb: Salix caprea- 
d a p h n o i d e s - L a p p o n u m — p u r p u r e a - s i I e s i a c a - v i m i n a 1 i^s. 
Zajímavo, že některé řády, po případě rody, k vytváření míšenců jsou 
velice náchylný, kdežto v jiných řádech jsou míšenci vzácností. K prvým nále- 
žejí na př. rostliny s 1 o ž n o k v ě t é, zejména rod jestřábníků (Hieracium 
— III, 443) a pcháčů (Cirsium — III, 591), k r t i č n í k o v i t é, zvláště rod 
divizen (Verbascum — III, 75), růžokvěté, zejména rod růží (Rosa — 
II, 448) a ostružinníků (Rubus — II, 472), vrbo vité (Salicineae — IV, 
141) a j., ke druhým patří na př. rostliny motýlokvěté, kříža,té a trávy. 
Umělým vytvářením míšenců, jak je provádějí zahradníci, přenášejíce 
štětcem pyl z květu jednoho druhu rostlinného na blizny květu jiného druhu, 
vzniklo ono nesčíslné množství odrůd zahradních květin, zejména růží, kara- 
fiátů, macešek, tulipánů, begónií, pelargonií atd., a ony nesčíslné 
odrůdy ovoce, zvláště jablek, hrušek, s r s t e k a vína. 
Poněvadž rostliny křížením vypěstované nevyvinují vždycky dosti dobrých 
semen a rostliny ze semen jejich vyrostlé rády se zvrhují, rozmnožují 
zahradníci ušlechtilé odrůdy uměle, cestou nepohlavní, o čemž více pověděno 
pod heslem rozmnožování rostlin v odst. II, B. Jen některé rostliny, 
na př. macešky a p e t u n i e, rozmnožují zahradníci raději semeny nežli uměle. 
Mnohobratré tyčinky (obr. 186) — viz tyčinky, 
odst. IlI, 3. Vyskytují se v naší květeně na př. u rostlin 
třezal ko v i tých (Hypericineae — II, 178), kde vy- 
tvářejí 3 svazky a u lip ovitých (Tiliaceae — II, 
185), kde srůstají v 5 svazků. 
Dle pozorování Payerových vznikl každý 
svazek innohobratrých tyčinek z jednoho složeného 
listu, tak že každou tyčinku dlužno považovali za pře- 
měněný lístek, nikoli za přeměněn v samostatný list. 
Mnohomanželné neboli polygamické květy — viz heslo květ, odst. III, c. 
Dlužno jich rozeznávali tyto kategorie : 
1. Květy jedíwdomě mtiohojuanžélné — vyskytují-li se vedle obo- 
jakých květů květy jednopohlavné (ať již ryze jednopohlavné nebo zakrněním 
druhého pohlaví nedokonale jednopohlavné) na témže jedinci. 
a) Jsou-Ii jednopohlavné květy zastoupeny květy prašníkovými i květy 
pestíkovými, takže na témže jedinci možno nalézti troje květy, slově zjev ten 
tf inionoecie.^ Vyskytuje se na př. u j a s a n u (Fraxinus excelsior — 111,295), 
javoru mléčného (Acer platanoides — II, 310), klenu (Acer pseudo- 
platanus — II, 313), drnavce (Parietaria officinaíis — IV, 95), šťovíku 
tupolistého (Rumex obtusifolius — IV, 42) a j. 
/?) Jsou-li jednopohlavné květy zastoupeny pouze květy pestíkovými, říká 
se zjevu tomu gynoinonoecie-- Vyskytuje se hojně u rostlin složno- 
květých, na př. u sedmikrásy (Bellis perennis — IV, 548), prhy (Arnica 
montana — IV, 518) atd. 
r) Jsou-li jednopohlavné květy zastoupeny pouze květy prašníkovými, slově 
jednodomá mnohomanželnost andronionoecie.'^ jsouc celkem vzácná, vy- 
9 Slož. z řec. xqeTí; = tři -f- /.lovoixía = jediiodoniost. 
-) Slož. z řec. yvv)] =. žeaa, pestík -|- fiovoixía = jediiodomost. 
Slož. z řec. áv^Q, ávógó^ = muž, prašuík -J- /uovoixía = jediiodomost. 
Obr. 186. Tyčinky 
trojbratré. 
