166 
Polospodni semeník — Přeslen 
Polospodním (semiinferus, unterstándig — obr. 158, IV) slově takový semeník, 
který sedě ve vydutém lůžku (číšce), asi do polovice své výšky s ním srůstá, 
od polovice jest volný. Tyčinky jsou ovšem v tomto případě oplodní. Vy- 
skytuje se na př. u lom i kamene (Saxifraga - II, 596). 
Polyembryonie^ neboli mnohokelnost - záleží v tom, že semena některých 
rostlin obsahují po dvou i více klíčcích, tak že by z každého semene za pří- 
znivých okolností mohlo vyrůsti dvé i více rostlin. 
Jest to zjev velice vzácný. V naší květeně vyskytuje se pouze u jmelí 
(Viscum album), jak obšírněji vysvětleno a obrazcem znázorněno na str. 9 ve 
sv. IV. Kromě toho byla polyembryonie pozorována u citroníku (Citrus — 
II, 327) a funkie (Funkia - IV, 375). 
Polyfyliie — viz choroby rostlin, odst. ZI, 2. 
Polygamie - viz mnohomanželné květy. 
Praeflorace - viz pupeny, odst. 6. 
Prašník - viz tyčinky, odst. I. 
Prašníkový květ - viz květ, odst. IV, C,b. 
P ravidelné (a ktinomorfní,2polysym metrické^) jsou 
květy, koruny, kalichy, okvětí, semeníky, možno-li je 
několika řezy (nikoli pouze jediným řezem) rozděliti 
ve dvě shodné polovice; na př. květy prvosenky, 
jabloně, růže a j. Plátky, po případě ušty (cípy) 
pravidelných korun, kalichův a okvětí jsou vesměs nebo 
alespoň střídavě stejně veliké a stejného tvaru. 
Prol iterace - viz choroby rostlin, odst. D, 9. 
Prorostlým (perfoliatus, durchwachsen) jest list (obr. 
175 F), jehož přisedlá čepel lodyhu kolkolem objímá a to tak, že se zdá, jako by 
lodyha nebo větev listem prorůstala, jak tomu jest na př. u prorostlíku 
okrouhlolistého (Bupleurum rotundifolium — II, 624). 
Prostoplátečná koruna — viz koruna. 
Prostoplátečné rostliny — viz Soustavný přehled rostinstva v II. 
oddíle tohoto svazku. 
Protandrické květy— viz opylení, odst. III, 1, 
Protisečné listy — viz dělený list, odst. 1, Z, pozn. 3. 
Protogynické květy — viz opylení, odst. III, 1, b, a. 
Prstnatý list = dlanitý list. 
Průduchy neboli pichy (stomata, Spaltóffnungen) šlovou drobnohledné dírky 
v povrchu listů, řidčeji stonků, jimiž rostliny transpirují. Zařízení jejich jest 
popsáno pod heslem anatomie, odst. III, A, y. 
Prvoblizné květy — viz opylení, odst. III, 1, b. 
Prvoklíček — viz rozmnožování rostlin, odst. I. 
Prvoprašné květy — viz opylení, odst. III, 1, b. 
Přeslen (verticillus, Quirl, Wirtel — obr. 219) slově rozestavení listů, po pří- 
padě listenů, nebo listů a jich palistů, toho způsobu, že vždy několik listů (ale- 
spoň 3) stojí ve stejné výšce lodyhy nebo větve proti sobě, jak tomu jest na př. 
') Slož. z řec. :xolvg = mnohý e[u^gvov = zárodek, klíček. 
-) Slož. z řec. áy.ríg = paprsek -J- /Ltogqp-b = tvar. 
Slož. z řec. jtoXvg — mnohý -f- ov^fÁergog = souměrný. 
