Stonek 
181 
jejichž lodyhy rostou jen v první době do tloušťky, později více netloustnou 
a dřeva nevytvořivše, koncem léta nebo na podzim zhynou. 
2. U oněch rostlin dvouděložných jakož i nahosemenných, které vytvářejí 
mnoholeté, dřevnaté pně a kmeny, jsou svazky cévní sestaveny sice též do 
kruhu, možno je však od sebe rozeznati jen v prvním roce (obr. 238 A) ; 
později se tak zveličí, že spolu téměř docela splývají, vytvářejíce souvislou 
massu — dřevo. Jen zcela uzounké proužky- — paprsky dřeňové — nazna- 
čují, že byly původně svazky cévní od sebe odděleny (obr. 238 B, C 3. obr. 239). 
Aby mohly kmeny a pně dřevnatých rostlin dvouděložných po celý život 
růsti do tloušťky, jest mezi dřevovou a lýkovou částí každého svazku cévního 
tak zv. pletivo mísové neboli kamhiiim (obr. 238 A, i), jehož tenko- 
blanné, šťavnaté buňky stále se dělí a množí, vytvářejíce každým rokem na 
straně vnitřní novou vrstvu dřeva, na straně vnější novou, mnohem slabší 
vrstvičku lýka. A poněvadž ony partie pletiva základního, které leží mezi mízo- 
vými pletivy jednotlivých svazků cévních, mají též schopnost stále se děliti a 
množiti, tvoří mízové pletivo nepřetržitý kruh mezi dřevem a lýkem — krnh 
kambialní. Na jaře, kdy buňky kambialního kruhu jsou nejšťavnatější, možno 
vnější, lýkovou část (ovšem i s korou) od dřeva snadno odděliti, jak činívají 
chlapci, dělajíce si z vrbových větví píšťalky. 
Obr. 242. Schéma rozvětveiii stonků: 
I. rozv. raonopodialni, II. dichotomické, III. sympodialní. 
Obr. 241. Příčný řez pněm 
palmy. 
Na příčném řezu víceletým kmenem kteréhokoli našeho stromu nebo 
kře (obr. 238, 239, 240) — jednoděložných stromů ani křů v naší domácí 
květeně nemáme — pozorujeme dvojí věc: a) soustředné kruhy a b) úzké proužky 
uložené ve směrech poloměrů (paprsků). 
cí) Soustředné kruhy více méně znatelné — nejostřeji jsou od sebe 
odděleny u stromů jehličnatých — naznačují, kolik dřeva z kruhu kambialního 
každého roku přibylo, proto se jim též říká léta. Kdyby toto dřevo bylo 
vesměs stejné, nebyly by ovšem soustředné kruhy patrny, splývaly by v jedno- 
tvárnou massu dřevovou. Tomu však tak není: dřevo vytvořené na jaře skládá 
se z buněk a cev větších, o slabších stěnách, kdežto dřevo vytvořené na podzim 
skládá se z buněk a cev menších, o silnějších stěnách (obr. 239). Následkem 
toho jeví se jarní dřevo světlejším, podzimní tmavším a odtud právě ty sou- 
středné kruhy — léta*). 
Zmínky zasluhuje, že nejvnitřnější kruh, obalující dřeň a tudíž pochvou 
dřeňovou nazvaný, vzniknuv z dřevových částí původních svazků cévních — 
nikoli v kruhu kambialního — má jiné anatomické složení než-li kruhy ostatní, 
vytvořené z kruhu kambialního. Skládá se totiž pouze z cev kruhatých a závit- 
*) V zemích subtropických, kde rozdíly v teplotě a vlhkosti rozličných dob ročních 
nejsou tak patrny jako u nás, nejsou ve dřevě stromů léta tak ostře ohraničena; někdy 
jich nelze vůbec ani znamenati. 
