192 
Šupiny — Tobolky 
Šupiny (squamae, cataphylla, Niederblátter) jsou listovité útvary, barvy namnoze 
bledé nebo hnědé, přisedající ke své ose širokoii spodinou. Oproti listům 
nemají zeleni listové, proto nemohou assimilovati. Úkolem jejich zpravidla jest 
poskytovat! ochrany jemnějším ústrojům, jež pokrývají. Někdy, jako na př. 
u cibulí, obsahují výživné látky, jimiž vyživuje se v první době mladá rostlina. 
Vyskytují se zvláště na podzemních oddencích, jakož i v poupatech stromův a křů. 
Řiděeji jsou na stoncích nadzemních, ku př. u záraz (Orobanche — III, 56), 
pod bil ku (Lathraea - III, 125) atd. 
Teratologie — viz pathologie, odst. ^ a choroby rostlin, odst. D. 
Thyrsoidní květenství - viz květenství, odst. I. 
Tlamatá koruna (corolla labiata, lippenfórmig) jest dvoupyská koruna s pysky 
více méně rozestálými, tak že jícen jest otevřen (obr. 144 a). Jest charakteri- 
stickou pro rostliny py sk at é (Labiatae — III, 137); kromě nich vyskytuje se 
u záraz (Orobanche — III, 57), u některých rostlin krtiěníko vitý c h 
(Scrofulariaceae — III, 109), zimolezů (Lonicera — II, 331) i j. 
Tobolky (capsula, Kapsel) — viz heslo plod, odst. III, 4. 
Přihlížíme u nich ke třem věcem: 
I. JsoiL-li jednopotisdré, přehrádkované nebo vicepousdré. Všecky 
tyto případy jsou závislý na povaze semeníku, z něhož tobolka se vyvinula; 
najde tudíž ětenář bližší vysvětlení pod heslem pes tik, odst. III. 
Příkladem tobolek jednopouzdrých buďtež tobolky: violky (Viola — 
II, 149)^ rezedy (Reseda — II, 173), kou ko 1 e (Agrostemma — II, 247), prvo- 
senky (Primula — III, 31), vstavače (Orchis — IV, 246). 
Tobolky p ř eh r á d k o v ané vyskytují se na př. u m á k ů (Papaver — II, Ó3). 
Tobolky d v o u- i v í c e p o u z d r é mají na př. třezalka (Hypericum — 
II, 179), len (Linum — II, 224), rozrazil (Veronica — III, 7Ó), lnice (Lina- 
ria — III, 93), svlačec (Convolvulus — III, 236), hořec (Gentiana — III, 
276), zvonek (Campanu)a — III, 302), po dsněžník (Galanthus — IV, 219), 
kosatec (Iris — IV, 231), lilij ovité (Liliaceae — IV, 322) a j. 
II. Ve kterých místech jsou semena uvnitř tobolek připevněíia. 
Také tuto vlastnost, které se říká vědeckým jménem placentacey možno již 
na semenících pozorovat!, proto o ní více pověděno pod heslem pes tik, odst. 
IV, 3. 
III. Jakým spusobem sralé tobolky se otvírají (obr. 253). V tom 
ohledě možno roztřídit! tobolky v 6 skupin: 
1. Tobolky otvírající se chlopněmi. 
Na zralé tobolce vznikají od vrcholku až dolů skuliny, jimiž tobolka 
rozdělí se v několik dílů neboli chlopní. Dle toho, v kterých místech tyto 
skuliny vznikají, rozeznáváme pukání pouzdrosečné (dehiscentia locu- 
licida — obr. 254) a pukání pře h rád k o 1 om n é (deh. septifraga — obr. 255). 
