198 
Tyčinky 
táhne se jakožto pokračování nitky spojidlo neboli konektiv (connectivuin), 
jež ii většiny rostlin bývá velice uzounké, často sotva znatelné, tak že oba py- 
tlíčky prašníkové leží těsně vedle sebe. U některých rostlin, na př. vraního 
oka (Paris quadrifolia - IV, 372), kopyt- 
níku (Asarum — IV, 3), violek (Viola 
— II, 148) a j. přerůstá spojidlo prašníky 
v podobě zvláštního výrostku (obr. 263íí', c); 
jindy jest rozšířeno v jakousi páku (na př. 
u šalvěje — III, 171, obr. 263 í/), nebo jest 
rozpoltěno ve 2 ramena, z nichž pak každé nese 
po jednom pytlíčku (obr. 263 ť), jako na př. 
u habru (Carpinus - IV, 167) a lípy (Tilia 
— II, 185); anebo jest velice zkráceno, tak že 
pytlíčky prašníkové leží rovnovážně (obr. 263 /). 
Obr. 262. F tyčinka ; pňčíié 
řezy prašníkem mladým (Ij až 
zcela zralým (III ) . 
Prašníky hned od počátku dvou- 
pouzdré mají rostliny tolit ovité (Ascle- 
piadeae — III, 285) ; jednopouz dré prašníky vy- 
skytují se pouze u řečanky menší (Najas 
minor — IV, 314). 
II. S morfologického stanoviska dlužno míti za to, že tyčinky vynikly 
přeniěnou původních listů zrovna tak, jako kalich a koruna. O tom svědčí 
zejména okolnost, že se někdy vyskytují mezi plátky korunními a tyčinkami 
Obr. 263. Rňzne' druhy tyčinek. 
tvary přechodné, jako na př. ve květech leknínu (Nymphaea — II, 60, 
obr. 264) a v plných květech růží (Rosa — II, 448, obr. 265). ‘Také květy 
Obr. 264. Plátky korjinni pře- Ohw Korunní plátky plnokvčle nUe, 
cházejici v tyčinky ve kvčtě leknínu. nesoucí zbytky prašniku. 
lípy stříbrné (Tilia argentea — II, 188) a květy bařičky bahenní 
(Triglochin palustre — IV, 298) tomu nasvědčují. 
U kokošky (Capsella bursa pasloris - II, 136) vyvinují se někdy tyčinky 
místo korunních plátků. 
