Ušitek rostlin 
203 
kanárská (Phalaris canariensis — IV, 466). Vzhledem k tomu, že dávají 
moučnatá zrna, počítají se k obilinám též pohanka (Polygonům fagopyrum — 
IV, 34) a tatarka (Polygonům tartaricum — IV, 35). 
2. Luštěniny — skýtají výživná semena, bohatá látkami dusíkatými, po případě 
též píci. Náležejí vesměs k rostlinám rnotýlokvětým (II, 343). U nás pěstují se 
z nich zvláště: hrách (Pisum sativum — II, 346}, čočka (Lens esculenta — 
II, 359), vikev setá (Vicia sativa — II, 369), bob sviňský (Vicia íaba 
— II, 370) a fazol obecný (Phaseolus vulgaris — II, 373). Menší důleži- 
tosti jsou: hrachor setý (Lathyrus sativus — II, 358), vikev jednokvětá 
neboli čočar (Vicia monanthos — II, 372), ledenec nachový (Tetragono- 
lobus purpureus — II, 399), cizrník (Cicer arietinum — II, 427) a vlčí 
bob úzkolistý (Lupinus angustifolius — II, 376). 
3. Okopaniny — poskytují jednak jedlé, škrobem bohaté hlízy, jednak duž- 
naté kořeny. Sem náležejí: brambor (Solanum tuberosum — III, 243), cu- 
krovka (Beta vulgaris — IV, 64), čekanka (Cichorium intybus — III, 398), 
tuřín neboli dumlík (Brassica napus napobrassica — II, 116) a vodnice 
(Brassica rapa esculenta — II, 118). Menší důležitosti jest topinambur (He- 
lianthus tuberosus — III, 499) a čistec hlíznatý (Stachys tuberifera — III, 147). 
4. Rostl, picni — skýtají svými lodyhami a listy (vnatí), čerstvými nebo 
sušenými, píci dobytku. Na polích pěstují se u nás nejčastěji: různé druhy 
je telů zejména j e t e l luční neboli červený (Trifolium pratense — II, 379), j. 
plazivý neboli bílý (Tr, repens — II, 386), j. nachový (Tr. incarnatum — 
II, 383); různé druhy vojtěšek (Medicago — II, 391), nejčastěji ovšem vojt. 
setá (Med. sativa — II, 392); méně rozšířen u nás jest vičenec ,(Onobrychis 
sativa — II, 422), úročník (Anthyllis vulneraria — II, 411), kolenec rolní 
(Spergula arvensis — II, 477) a vl čí b o b žlutý (Lupinus luteus — II, 375). Kromě 
toho pěstují se na polích pro píci též některé druhy obilné a některé luštěniny 
i okopaniny, jež uvedeny jsou v odst. i. — 3. Na lukách pěstují se pro píci skoro 
výhradně rozmanité druhy trav (Gramineae — IV, 402). 
5. Rostl, továrnické — skýtají rozmanité látky, kterých z nich v továrnách dobývají 
a různě je pak zpracují. U nás pěstují se nejčastěji: cukrovka a čekanka, 
o nichž už mezi okopaninami zmínka se stala, pro cukernaté nebo mléčnaté 
kořeny; len (Linum usitatissimum — II, 224), konopí (Cannabis sativa — IV, 
86), řidčeji kopřiva (Urtica dioica — IV, 92) pro pevná vlákna lodyh; olejka 
(Brassica napus oleifera — II, 116), řepák olejný (Brassica rapa oleifera — 
II, II 8), hořčice černá i bílá (Melanosinapis communis — II, 119, Sinapis 
alba — II, 121) a Inička setá (Camelina sativa — II, 129) pro semena, 
z nichž tlačí se olej. K rostlinám továrnickým dlužno počítati též chmel (Hu- 
mulus lupulus-IV, 87) a tabák (Nicotiana - III, 257). 
II. Rostliny selinářské neboli kiicliyňské - se pro kuchyňské 
potřeby na záhonech a v zelinářských zahradách. Vzhledem k tomu, kterých částí 
se z nich používá, možno je rozvrhnouti v 8 oddělení : 
I. R. kořenaté — poskytují dužnaté kořeny, po případě hlízy. U nás se 
z nich nejčastěji pěstují: mrkev (Daucus carota — II, 653), petržel (Petro- 
selinum sativum — II, 674), celer (Apium graveolens — II, 673), křen (Armo- 
racia rusticana — II, 127), ř e d k e v (Raphanus sativus — II, 140), dumlík neboli řepa 
bílá (Brassica napus napobrassica — II, iió) a červená odrůda cukrovky 
(Beta vulgaris — IV, 66). Řidčeji pěstují se ještě též: pastinák (Pastinaca 
sativa — II, 642), hadí mord španělský (Scorzonera hispanica — III, 466), 
pupalka obecná neboli rapontika (Oenothera biennis - II, 575) a čistec 
hlíznatý (Stachys tuberifera — III, 147). Také blízky hrachor u hlíznatého 
(Lathyrus tuberosus — II, 351) a hlízy aronu skvrnatého (Arům maculatum 
— IV, 597), byly-li uvařeny, možno pojídati; v zelinářských zahradách se ovšem 
žádná z obou posledních rostlin nepěstuje. 
