Usitek rostlin 
205 
růvka (Vaccinium myrtillus — III, 23), jejichž šCavou z bobulí zbarvují vinaři 
vína na červeno. ]\I o d r é barvivo dává boryt barvířský (Isatis tinctoria 
- III, 139) a netvařec křovitý (x\morpha fruticosa — II, 428); zelené 
barvivo skýtají zralé bobule řešetláku počistivého (Rhamnus cathartica — 
n, 333 )- 
IV. Rostliny lékárnické - zoveme ony rostliny, které se pěstují 
pro lékárny, kde z nich upravují rozmanité léky. Dlužno sem však počítati 
též celou řadu rostlin planých, jež pro lékárny se sbírají. 
1. Zpěs to váných rostlin lékárnických patří nejvíce k pyskatým (La- 
biatae) a okoličnatým (Umbelliferae). K prvým náležejí : a n ý z (Pimpinella ani- 
sum — II, 622), kmín (Carům carvi — II, 618), fenykl (Foeniculum offi- 
cinale — II, 676) a koryandr (Coriandrum sativum — II, 669); k druhým 
patří: šalvěj lékařská (Salvia officinalis — IIF 1/7), meduňka (Melissa 
officinalis — III, 192), některé máty (Mentha piperita a M. crispa — III, 183), 
levandule (Lavandula officinalis — III, 193). 
Kromě těchto pěstují se pro lékárny ještě: náprstník nachový (Di- 
gitaiis purpurea — III, 108), ibišek (x\lthaea officinalis — II, 196), o měj 
(Aconitum napellus — II, 47), pelyněk pravý (x\rtemisia absinthium — III, 
494), rmen římský (Anthemis nobilis — III, 477), některé druhy kosatců 
(Iris — IV, 231), reveň (Rheum — IV, 48) a j. 
2. Z rostlin planě rostoucích, jež sbírají se u nás pro lékárny, buďtež 
pouze uvedeny; komonice lékařská (Melilotus officinalis — II, 394), kořen 
jehlice (Ononis spinosa — II, 413), kořen archangeliky (Archangelica 
officinalis — II, 644), která se někdy i v selských zahrádkách pěstuje, ma- 
ceška (Viola tricolor — II, 158), mateřídouška (Thymus serpyllum — 
III, 164), dobromysl (Origanum vulgare — III, 170), blín (Hyoscyamus 
niger — III, 253), rulík (x\tropa bella donna — III, 250), durman (Datura 
stramonium — HI, 254), potměchuC (Solanum dulcamara — III, 247), z e- 
měžluč (Erythraea centaurium — III, 279), rozličné hořce (Gentiana — III, 
270), sléz planý (Malva silvestris — II, 193), květy lipové (Tilia — II, 
185), květy vlčího máku (Papaver rhoeas — II, 64), konopice huňatá 
(Galeopsis ochroleuca — III, 153), vachta (Menyanthes trifoliata — III, 283), 
kořen kozlíku lékařského (Valeriana officinalis — III, 365), kořeny lo- 
puchů (Lappa — III, 567), prha chlum ní (Arnica montana — III, 518), 
řebříček obecný (x\chillea millefolium — III, 479), heřmánek (Matri- 
caria chamomilla — III, 483), pampeliška (Taraxacum officinale — 111,454), 
locika jedovatá (Lactuca virosa — III, 448), hlízy vstavačů (Orchis — 
IV, 249), hlízy a semena ocúnu (Colchicum — IV, 316), oddenek puškvorce 
(x\corus — IV, 599), oddenek os ladiče (Polypodium vulgare — IV, 668) 
a kapradě samce (Aspidium filix mas — IV, 677), šištice p 1 a v u n ě 
(Lycopodium — IV, 695) a j. Bližší vysvětlení viz pod heslem: léčivé 
rostliny. 
V. Rostliny ovocnářské neboli - pěstují se jako stromy nebo 
kře v zahradách a sadech pro jedlé plody. 
Dle povahy plodů rozeznáváme : 
1 . Ovoce jadernaté — k němuž patří : plody jabloně (Pirus malus — II, 545)r 
hrušky (Pirus communis — II, 552) a jiných druhů rostlin j a b 1 o ň o v i tý c h. 
2. ( 9 . peckate — V. němuž náležejí plody třešní (Prunus avium — II, 530), 
višní (Pr. cerasus — "^I, 533), švestek (Pr. domestica — II, 536) a jiných 
rostlin mandloňo vitých. 
3. ( 9 . k němuž počítáme plody : ořechu vlašského (luglans regia — 
IV, 187), lísky (Corylus avellana — IV, 164) a kaštanu jedlého (Castanea 
vesca — IV, 185). 
