Vajíčka 
207 
nější : karafiáty (Dianthus caryophyllus — II, 262), pivoňky (Paeonia — 
II, 49), oměje (Aconitiim — II, 47), orlíček (Aquilegia — II, 43), srd- 
covka (Dicentra spectabilis - II, 78), fialy (Cheiranthus — II, 146), večernice 
(Hesperis malronalis — II, iii), máky (Papaver— II, 64), lichořeřišnice (Tro- 
paeolum — II, 232), balsaminy (Inipatiens balsamina — II, 231), slezová 
růže (Althaea rosea — II, 197), macešky (Viola tricolor — II, 158), p lí- 
pal ky (Oenothera — II, 575), reseda vonná (Reseda odorata — II, 172); 
prvosenky (Primula — III, 30), plamenky (Phlox — III, 229), petúnie 
(Petunia — III, 259), dmulorety (Calceolaria — III, 128), náprstníky 
(Digitalis — III, 106), hledíky (Antirrhinum majus — III, 99), lobelky 
(Lobelia — III, 319), hvězdnice (Aster — III, 533), měsíček (Calendula 
— III, 562), zinnie (Zinnia — III, 603), slaměnky (Helichrysum III, 607), 
kopretiny (Chrysanthemum — III, 484), aksamitníky (Tagetes — III, 
602), sedmikrása (Bellis — III, 545), slunečnice (Helianthus annuus — 
III, 499), ji řinky (Gcorgina — III, Ó04); tulipány (Tulipa — IV, 330), 
Ulije (Lilium — IV, 324), řebčík (Frittilaria imperialis — IV, 328), narcisy 
(Narcissus - IV, 223), mečíky (Gladiolus — IV, 238), konvalinka (Conval- 
laria — IV, 366), šafrán jarní (Crocus vernus — IV, 241), kosatce (Iris 
•- IV, 231). Pro vonné listy pěstují se nejčastěji : brotan neboli boží dřevec 
(Artemisia abrotanum — III, 498), šalvěj lékařská (Salvia officinaUs — 
III, 177), maří list (Tanacetum balsamita — III, 490), řimbaba (Chry- 
santheinum parthenium — 111,486), levandule (Lavandula spica — lil, 193), 
některé druhy mát (Mentha — III, 183), bazalka (Ocimum basilicum — III, 
194) atd. 
4. Květiny okenní a pokojové — pěstované v kořenáčích a kbelících pro 
potěšení. Nejrozšířenější z nich jsou: fuchsie (Fuchsia — II, 591), myrta 
(Myrtus — II, 341), rozmarýna (Rosmarinus - III, 195), hortensie (Hy- 
drangea opulodes — II, 574), kamelie (Camellia japonica - II, 184), mučenka 
(Passiflora — II, 593), pelargonie (Pelargonium — II, 214), voskovka 
(Hoya carnosa — III, 288), otoční k vanilkový (Heliotropium peruvianum 
— III, 225), oleandr (Nerium oleander — III, 292); kaktusy (Cactus, Me- 
locactus — II, 445); fialy neboli lev koje (Matthiola — II, 146), celosie 
(Celosia — IV, 81), hyacint (Hyacinthus — IV, 374), cinerarie (Cineraria 
hybrida — III, 51 6), gloxinie (Gloxinia — III, 133); begónie (Begonia 
— II, 594), rozchod nik Sieboldův (Sedům Sieboldi — II, 441), trades- 
kancie (Tradescantia virginica — IV, 382) atd. 
Vajíčka (ovula, Samenknospen) šlovou v botanice zárodky semenné, ukryté 
v semeníku (u rostlin krytosemenných) nebo položené na plodolistech (u r. 
nahosemenných); po zúrodnění láčkoti pylovou vyvinou se z nich semena 
(viz odst. IV na str. 208). 
I. Dokonale vyvinuté vajíčko [ohx. TJX) skládá ^^3 jádra (nucleus - ?/), 
které jest obaleno dvěma obaly fj, řidčeji jediným obalem (inte- 
gumentum). Na vrcholku nechávají obaly malý otvor — dírku klovou (mi- 
kropyle — m)^ aby jí láčka pylová mohla proniknouti k jádru. Ke stěně se- 
meníku (k semenici) jest vajíčko přirostlo nitkovitým poutkem (funiculus 
— obr. 271 a 272/). 
lí. Co do polohy dírky klové rozeznáváme vajíčka troje: 
1. V. přímá (ovula orthoíropica, gerade Samenknospen - obr. 271, /) - stojí 
přímo, tak že dírku klovou mají na vrcholku. Ač postavení toto jest nejpřirozenčjší, 
přece v přírodě celkem zřídka se vyskytuje. Jest význačným na př. pro rostliny 
rdesnovité (Polygoneae — IV, 24). 
2. V. obrácená (o. anatropica, umgekehrte S. — obr. 271, II) — jsou 
úplně převislá, tak že dírkou klovou směřují dolů, jak tomu jest na př. u viol- 
ko vitých (Violaceae - II, 148) a u valné většiny ostatních našich rostlin. 
