229 
Květy pestíkové skládají se z několika plodolistů více méně plochých (obr. 
846 na str. 611 ve sv. IV), na jejichž spodině svrchní strany sedí 2 nebo ně- 
kolik nahých vajíček, někdy také jen jedno vajíčko. Plodolisty jsou bnď střídavé, 
přirůstajíce ke společnému vřetenu jako šupiny v šiškách, anebo jsou vstřícné, 
po případě sestaveny v přeslenu a j^ak více méně spolu srostlé (u jalovců). Zřídka 
(u tisu) jest květ pestíkový bez plodolistů, jsa zastoupen pouhým vajíčkem, které 
sedí na vrcholku nepatrné úžlabní větévky (obr. 910 J^\ na str. 651 ve 
sv. IV). 
Plody jsou nejčastěji pravé šišky o zdřevnatělých šupinách (plodolistech), 
řidčeji šištice bobulovité o plodolistech nezdřevnatělých, více méně okraji 
svými spolu srostlých (u jalovců), a ještě řidčeji plody nepravé, podobné bo- 
bulím na vrcholku otevřeným, v nichž sedí po jediném semenu (u tisu). 
Vzhledem k povaze květův a plodů možno rostliny nahosemenné, pokud 
v naší květeně jsou zastoupeny, rozvrhnouti ve 3 řády: 
květy pestíkové skládají se 
z několika plodolistů, na je- 
jichž svrchní straně při spodu 
spočívají vajíčka 
plod jest dřevnatá šiška, obsa- 
hující po 2 semenech přirostlých 
ke spodinám četných šupin a 
ústím dolů obrácených ; prašníky 
skládají se pouze ze 2 váčků py- 
lových; listy vždy jehlice 
plod dřevnatá šiška, obsahující 
v paždích nečetných šupin po i 
i více volných semenech ústím 
nahoru směřujících, anebo šišti- 
covitá bobule vzniklá srůstem 
plodolistů; prašníky skládají se 
ze 3 — 6 váčků pylových; listy 
buď jehlicovitč nebo šupinovité 
Jehličnaté — I. 
Cypřišovité — 11. 
květy pestíkové jsou zastoupeny pouhým vajíčkem, postaveným 
na vrcholku krátké větvičky 
Tisovité — 111. 
Třída [V: Tajnosnubné cévnaté (Cryptogamae vasculares) jsou 
byliny (v tropech i stromy) většinou s vytrvalými, plazivými oddenky*, z nichž 
vyrůstají jednak vedlejší kořeny, jednak lodyhy, po případě listy. Oproti ostatním 
rostlinám tajnosnubným, zvaným stél ka té (Cryptogamae cellulares) jsou lodyhy, 
po případě listy prostoupeny dokonalými svazky cévními jako lodyhy rostlin 
jevnosnubných. 
Jakožto rostliny tajnosnubné nevytvářejí nikdy květů a tudíž ani pravých 
semen, rozmnožujíce se namnoze velice drobounkými výtrusy (sporami), které 
jsou obsaženy ve zvláštních nádržkách - výtrusnicích (sporangiích - obr. 915/ 
na str. 659, nebo obr. 956 6’, na str. 666 ve sv. IV) a od semen rostlin jevno- 
snubných hlavně tím se liší, že v nich není obsažena budoucí mladá rostlinka 
v podobě klíčku a že z nich vyrůstá zvláštní iitvar zvaný prvo klíček (prothal- 
lium), mateřské rostlině zcela nepodobný (obr. 285). Na tomto prvoklíčku (obr. 
/, II, p), který mívá nejčastěji tvar lupínku, řidčeji tvar hlízovitý, a který bývá 
zpravidla zcela nepatrný, tak že se snadno na zemi, ku které vlákny kořínko- 
* O zajímavých morfologických poměrech oddenků tajů osu libných cévnatých psal 
prof. dr. J. Velen ovský ve Zpravácli král. české společnosti nauk roku 1890 
»0 morfologii rhizonm kapradin*, a v Rozpravách České Akademie r. 1892 »0 mor- 
fologii os tajnosu libných cévnatých*. 
