7 
Roste dosti hojně v stinných, mechatých lesích; kvete v červnu a červenci. 
Klíčení drobných semen (z), která složena jsouce z jednotvárného pletiva, 
neobsahují ani stopy po klíčku a dělohách, nebylo jako u hruštiček dosud pozorováno. 
Zdá se však, že záleží v pouhém pomnožení buněk, čímž vznikne zvláštní 
útvar rostlinný, podobný rozvětvenému kořínku (obr. 7), jejž v lesní půdě při 
opatrném hledání možno poblíž rostlinek nalézti. Dr. Velenovský^ srovnává jej 
s prvoklíčkem mechů a nazývá prokau lomem. Jsa obalen pavučinatým vlášením 
kořenovým, tento prokaulom může saprofyticky z lesní půdy ssáti potravu a takto 
delší dobu se zachovati při životě. Konečně vznikají na něm endogeně pupeny 
vzrůstající v listnaté rostlinky {a, b, c), které vytvářejí po několika létech květy. 
7. Prokcillloin jeduokvítkll ’ B v první době, A v pozdější době, vyhánějící mladé rostlinky a, b, c 
(dle v el e n o vskéh o). 
Rod 3. HifCi-šitiolciO. (Ramischia^ secundi- 
flora Opiz, Pirola secunda L., Bárenkraut - obr. 8) jest drobný polokříček, vy- 
hánějící z plazivého oddenku lodyhy 1 — 2 din vysoké, s vejčitými, špičatými, pilo- 
vitými listy, které se podobají drobným listům plané hrušky, a s konečným, jedno- 
stranným hroznem zelenavě bílých kvítků. Každý kvítek vyrůstá z paždí listenu, 
který bývá delší nežli stopka květní; má hluboce pětidílný kalich, zvonkovitě se- 
vřenou korunu, z jejíž spodiny se roní sladká šťáva, 10 tyčinek s bělavými praš- 
níky a rovnou, z koruny vyčnívající čnělku. 
S počátku jsou nitky tyčinek esovitě zkrouceny, tak že prašníky směřují otvo- 
rem, jímž vysypávati se má pyl, ke dnu květu, a jsou v této poloze drženy korun- 
ními plátky (obr. 9 F^. Navštíví-li však květ hmyz, vyssávající ze dna jeho medo- 
vinu, oddálí kor. plátky od tyčinek a prašníky se převrátí, tak že pyl se z nich 
může vysypávati a zachycovati hmyzu na tělo (obr. 9 Fc^. 
Pod semeníkem vyrůstá z lůžka 10 nitkovitých výrůstků, čímž tato hruštička 
liší se od hr. ostatních a považuje se za rod samostatný. Kromě toho jsou zrnka 
pylová vesměs od sebe oddělena, kdežto u hruštiček ostatních jsou po 4 spolu 
slepena. 
Plody (obr. 9 /i) jsou lysé, převislé tobolky, otvírající se za sucha postran- 
ními skulinami jako u rodu předch. ; za vlhka se skuliny zavírají (obr. 9 
Dr. Josef Velenovský: O biologii a morfologii rodu iNIonesis (Roz- 
pravy české akademie 1892). 
Dle dra Ramische, prof. v Praze. 
