14 
15 . Pěnišník černonwřskv ; « tyčinka. 
ných, volných* (ani dole spolu ne- 
srostlých) plátků, a 10 obdiplosteino- 
nických tyčinek, jejichž prašníky otvírají 
se na vrcholku 2 děrami jako u hru- 
štiček, ale jsou introrsní. Svrchní, 
5pouzdrý semeník o jednoduché čučíce, 
dospívá v mnohosemennou, podlouhlou, 
později převislou tobolku (/), pukající 
na přehrádkách v 5 chlopní a to od 
stopky k vrcholku. Drobounká semena 
{z)^ zahalená blanitým, kyprým obalem, 
spočívají na 5 semenicích [ni) mezi 
chlopněmi, tak že mohou ze zralých 
tobolek vypadávat! jen tehdy, když 
jimi pohybuje vítr, při čemž, jsouce 
nad míru lehýnká, dostávají se dále 
od rostliny. 
1 6 . Azalka indická. 
krátce řapíkatými, úzce kopinatými, kožovitými, vytrvalými listy, které jsou na 
rubu rezavě plstnaté a majíce ohrnutý okraj, podobají se poněkud listům 
rozmarinovým. ^ 
natý rub listů mají za účel, 
aby průduchy na spodní 
straně listové se vodou 
(rosou) neucpávaly a tím 
transpiraci se nepřekáželo, 
což pro rostlinu jest tím 
důležitější, anať roste nej- 
raději na mokrých místech. 
Květy (F) skládají 
konečné chocholíky, spočí- 
vajíce na dlouhých stop- 
kách, které jsou pokryty 
lepkavými žlázkami, tak že 
drobný, lezoucí hmyz ne- 
může se po nich do květu 
dostati. Rozvíjejíce se v květ- 
nu a červnu, mají nepatrný, 
ale vytrvalý, 5zubý kalich 
(/é), opadavou, úhlednou 
korunu (^) složenu z 5 
bílých, hvězdovitě rozlože- 
Opylení obstarává jednak hmyz, který vyssává medovinu, pod semeníkem 
se ronící, jednak (a to častěji) zúrodňují se blizny pylem vlastního květu, mnohdy 
již v poupatech. 
*) Viz pozn. na sti". 3. 
