21 
ohrnutý okraj. — Ojínění pochází od jemné vrstvičky vosku, a má za účel chrániti 
průduchy, aby k nim nelnula voda (rosa) a tím transpiraci se nepřekáželo. 
Úhledné, nící kvéty (O vyrůstají z konců větví na dlouných, růžových 
stopkách v chudých chocholících. Mají 5dílný, růžové zbarvený kalich a vejčitě 
zvonkovitou, opadavou, bledě růžovou korunu, asi 5krát delší kalicha, rozeklánu 
na okraji v 5 ohrnutých zubů. Tyčinky (a), jichž jest 10, mají na hřbetě prašníků 
po 2 štětinovitých výrostcích a otvírají se na vrcholku děrami. Tobolka, ze svrch- 
ního semeníku se vyvinující, jest 5pouzdrá, mnohosemenná a otvírá se pouzdro- 
sečně 5 chlopněmi. 
Opylení děje se s počátku jako u vřesu obecného pylem cizím, jejž přenáší 
hmyz, vyssávající ze dna květů medovinu, později však též autogamicky, anť pyl 
v převislých květech vysypává se na bliznu. 
Patříc květeně severní, roste na horských rašelinách v Krkonoších, horách Ji- 
zerských, horách Krušných, hornaté krajině karlovarsko-tepelské, horní Šumavě, 
jakož i v poříčí Chrudimky, horní Sázavy a v Jindřichohradecku ; na Moravě zvláště 
v Jeseníku, vzácněji v Českomoravské vysočině, ve Slezsku v Jeseníku a Beskydách. 
Kvete obyčejně dvakráte do roka: na jaře (v máji a červnu) a pak opět kon- 
cem léta (v srpnu a září). 
Hodí se za okrasnou rost- 
linu do zahrad a také se jako 
taková ještě s jinými druhy, na 
př. se severoamerickou k. nád- 
hernou (A. speciosa Michs.) 
pěstuje. 
4. Medvědice^ lékařská 
neboli tolokněnka- (Arctosta- 
phylos^ officinalis Winmi., Arbu- 
tus^ iiva ursi^ L., Bárentraube 
— obr. 23) jest položený, vě- 
tevnatý, nízký kříěek se střída- 
vými, podlouhle opak vejěitými 
a v řapík stiženými, celokrajnými, 
kožovitými, síťkované žilnatými, 
vytrvalými listy a úhlednými, krátce stopkatými kvítky (F) v chudých, převislých, 
konečných hroznech, jež rozvíjejí se v máji a červnu. Kalich jest Sdílný, zelený, 
koruna baňkovitá, bílá, na okraji rozeklána v 5 ohrnutých, růžových zubů a uvnitř 
zarostlá chlupy, které zamezují drobnému hmyzu přístup k niedovině, ukryté na 
spodu semeníka v 10 prohlubinkách podplodního terče. Po odkvetení koruna opa- 
dává. Tyčinek (a) jest 10; prašníky jejich mají na hřbetě růžkaté přívěsky, které 
při opylení hmyzem hrají stejnou úlohu jako u vřesu obecného (str. 19.) Ze svrch- 
ního semeníku, sedícího na podplodním terči, vyvinuje se kulatá, červená pecko- 
vice (/) o 5 jednosemenných pecičkách. 
Náležejíc květeně Evropy severnější, roste na lesnatých, vřesovitých chlumech 
v poříčí PloLiěnice, severního Labe a v českém Středohoří; ve Slezsku byla pozo- 
rována u Buěkovic blíže Bělska. 
b Slož. z fec. áoy.rog = medvěd, -|~ oTa(f vh) = hrozen, poněvadž moučnaté bobule 
pr<' rádi žerou medvědi. 
-) Dle rus. To.ioKiianKa. 
■’) vSlož. nejspíše z celt. ar — drsný -j- butur — keř, vzhledem k trpké chuti listíi 
a plodil. 
b Lat. uva ursi = hrozen medvědí. 
