22 
24. Joclwvec olšolislý (Clelhia) . 
Listy její, podobné velice listům 
brusnice (které však jsou na rubu ďup- 
kovány a na okrajích ohrnuty — viz str. 
25) obsahují mnoho třísloviny a jsou 
tudíž léčivé; mimo to může se jich uží- 
vati k barvení na černo. Moučnaté pec- 
kovice Laponci pojídají. 
Z cizích rodů rostlin vřesovitých 
pěstují se v sadech pro okrasu nejčastěji: 
Jochovec olšoiistý (Clethra^ alni- 
folia L. — obr. 24) — pěkný křik se 
střídavými, vejčitě klínovitými, na hořejší 
polovině pilovitými listy a bílými, pravidel- 
nými, vonnými kvítky v úhledných hroz- 
nech. Pochází ze sev. Ameriky. Kvete 
obyčejně až v srpnu a září. 
Postrminec velekvětý (Epacris^ 
grandiflora Willd., Felsbusch, Bergschóne) 
— jest keř dosahující až 2 i?i výšky, 
jehož dlouhé, obyčejně huňaté větve jsou 
porostly krátce řapíkatými, vejčitými, ve 
špici súženými, kožovitými listy. Úžlabní, 
namnoze nící květy, rozvíjející se skoro 
po celý rok, mají 5dílný barevný kalich, 
trubkovitou, až přes 2 cm dlouhou, nej- 
častěji šarlatově červenou korunu. 
tyčinky z koruny nevyniklé a svrchní semeník s 5 podplodními šupinami, dozrávající 
v 5pouzdrou, mnohosemennou tobolku. Náleží květeně austrálské. 
b Řec. y.h)doa = olše. 
-) Z řec. £.Tí = na axqov = vrchol, vzhledem k tomu, že mnohé druhy rostou 
na vysok<’ch horách. 
