34 
v předu rozeklaných; trubka koruny jest zarostlá chloupky, jež zabraňují 
drobnému hmyzu přístup k medovině. Mladičké listy jsou okraji svými vehrnuty 
dovnitř, nikoli nazpět, jak tomu jest u obou druhů předch. 
Z četných cizozemských druhů prvosenek, které se pěstují pro okrasu 
v květniclch a kořenáčích, zasluhují zmínky hlavně aurikule a prvosenka 
č í n s k á. 
Aurikule^ (P. auricula^ L., Aurikel, Gemswurz — obr. 37) má hladké 
(nikoliv svraskalé), v mládí dovnitř svinuté listy jako p. n e j m e n š í, při tom 
však nejčastěji c e 1 o k r a j n é, řidčeji zubatě pilovité, a po kraji poprášené nebo hustě 
pokryté krátkými, žláznatými chloupky. Květy, roz- 
víjející se v dubnu a květnu, mají kalich asi 3 krát 
kratší nežli je trubka korunní a ušty korunní mělce 
vy kroj ené. 
Rostouc planě v Alpách, má vonné květy barvy 
bledožluté, v odrůdách pěstovaných však barev roz- 
manitých. 
37 . Annkule. 38 . Proosenka čínská. 
Ač postaráno jest heterostylií o to, aby blizny zúrodňovaly se pylem cizím, 
přece kromě toho vyskytuje se u aurikulí ještě dichogamie, anyf rostliny s delšími 
čnělkami dříve rozkvétají nežli rostliny s čnělkami krátkými. 
Prvosenka čínská (P. sinensis Lindl. — obr. 38) má dlouze řapíkaté, srdčitě 
okrouhlé, dlanito-klané, hrubě pilovité listy, které bývají i se stvolem a kalichy 
])osázeny lepká V3'’mi chlupy a na rubu načervenale zbarveny. Květy mají nadmuté 
kalichy a veliké koruny rozmanitých barev, o mělce vykrojených, ploše rozložených 
uštech. Ze středu okolíku vyrůstá často druhý, někdy i třetí okolík. 
Zdrobiiělé slovo lat. auris = ucho, vzhledem ke tvarů listův. 
