39 
hlubinky hlízy, mají dlouhé řapíky a okrouhle srdčité, mělce zubaté čepele. Na 
rubu bývají čepele často - jako ještě u jiných rodů tohoto řádu — fialově zbar- 
veny anthokyanem, barvivém, které má tu vlastnost, že přeměňuje paprsky světelné 
v paprsky tepelné, což bylině rostoucí nejčastěji v studených polohách jest zajisté 
ku prospěchu. 
Úhledné květy, rozvíjející se v měsících letních, vyrůstají na dlouhých stop- 
kách též přímo z prohlubin ky hlízy jako listy a liší se ode všech ostatních květů 
prvosenkovitých, že jejich nachově růžové, vonné, zvonkovité koruny jsou svými 
ušty ohrnuty nazpět; jinak mají 5cípý, vytrvalý kalich, 5 tyčinek, jejichž zralé 
prašníky {a) otvírají se na vrcholku skulinou, a svrchní semeník, z něhož se 
vyvinuje kulovatá, mnohosemenná to- 
bolka (/'), která dozravši puká na 
vrcholku 5 chlopněmi. 
Opylení obstarává hmyz, který 
z jemného pletiva květního dna vy- 
ssává medovinu ; později však zúrod- 
ňují se blizny též autogamicky, anyť 
květy se stáčejí do takové polohy, že 
pyl ze zralých prašníků dopadá přímo 
na bliznu. 
Po odkvetení stopky květní šrou- 
bovitě se zkrucují, stahujíce plod níže 
do země a dělajíce místo květům právě 
rozkvétajícím. 
Obyčejně má se za to, že stopky 
zkrucují se proto, aby tobolka se do- 
stala do země a semena mohla v pří- 
hodné době vyklíčiti. Ale na podzim, 
kdy stopky zatáhnou plody do země, 
nejsou semena ještě zralá, dozrávajíť 
až v příštím létě. Do té doby však 
stopky uschnou, uvolňují se od rost- 
liny a tobolky dostanou se opět na 
povrch ; jsouce však opatřeny jakýmsi 
drápkem, zbytkem zaniklé stopky, mo- 
hou se zachycovat! na těla rozmanitých 
zvířat a ta je roznášejí po okolí. Zají- 
mavo též, že mladé rostlinky, ze semena 
vyklíčivší, mají pouze jednu dělohu. 
45. Brambořik evropský; 
n tyčinka, ý zralá tobolka. 
Brambořik roste zvláště hojně v Alpách, proto mu též říkají alpská fialka; 
v Čechách se vyskytuje planě pouze v horních lesích nad Krumlovem a zplaněle, 
byv tam asi kdysi nasázen, v bažantnici u Hořeňovsi (v Jaroměřsku), v parku Vla- 
šímském a na několika jiných místech. Na Moravě jest hojnější a to v části jižní 
a střední. 
Hlízy bramboříku jsou jedovaté, vařením však jedovatosti pozbývají a mohou 
se pak i jisti. Zajímavo, že vepřový dobytek, který rád tyto hlízy ze země vyhra- 
bává, může je požírati beze škody i syrové. 
Často pěstuje se br. evropský pro ozdobu ve květináčích ještě s jinými 
druhy, na příkl. b. perským (C. persicum Milí.), který má bujnější vzrůst a 
o něco větší, vonné květy barvy bílé až temně nachové. 
dlužno ji považovat! za hlízu nepravou, za pouhou naduřeiiiuu iiejspodnější, hypoco- 
tvluí části stonku. 
