42 
Roste nejraději u vod, zvláště v pobřežních křovích a to, jak H. Míiller 
pozoroval, ve dvou tvarech : Rosle-li na otevřených, slunných březích a stráních, 
mívá květy veliké, s temnožlutými korunami a s cnělkami ěnějícími daleko nad 
tyčinky; tyto květy bývají hojně navštěvovány hmyzem, jemuž poskytují místo 
medových šťáv chutného pylu, a blizny jejich se zúrodňují pylem cizím. Roste-li 
však bylina ve stinných místech, kam vhodný hmyz málokdy zavítá, vytváří květy 
mnohem menší, s korunami bledožlutými a cnělkami krátkými, tak že blizny stojí 
asi ve stejné výši s prašníky a zúrodňují se jejich pylem autogamicky. 
Dříve užívalo se jí v lékařství. Obsahuje v listech a lodyze žluté, v kořeni 
hnědé barvivo. Pro pěkné květy pěstuje se též ve květnicích. 
4. V. kropenatá (L. punctata L. — obr. 
49) podobá se vnějškem velice v. obecné, jest 
však slabší (nejvýš 60 cm vysoká), má 4 hr an o u, 
úzce křídlatou, žláznatě pýřitou lodyhu, listy na 
rubu často černě tečkované a květy vyrůstající v e - 
směs z úžlabí listů na dosti dlouhých stop- 
kách. Ušty kališní nemají po kraji hnědé ob- 
ruby, za to však jsou cípy zlatožluté koruny po 
kraji žláznatě brvité a obyčejně temnožlutě 
kropenaté ; ústí a trubka kor. bývají zbarveny červeno- 
hnědě. Nitky tyčinek bývají tečkovány a jsouce do 
polovice spolu srostlé jako u v. obecné, zakrývají 
semeník, který jest poset žlutočervenými tečkami. 
Vyskytuje se u nás (snad pouze zplaněle) v po- 
břežním křoví středního Polabí a v divoké části 
libosadu u Jičína; na Moravě u Ivančic (městský 
les), u Koryčan (Holý kopec) a j. Kvete v červnu 
a červenci. 
Rod 7. kytkovitý 
(Naumburgia'^ thyrsiflora^ Rchb., Lysimachia thyr- 
siflora L, Straussweiderich - obr. 50) vyhání 
z článkovaného, v bahně se plazícího oddenkti 
přímé, přes V 2 vysoké, duté, jednoduché, dole 
šupinaté lodyhy s přisedlými, kopinatými, celo- 
krajnými, po kraji obyčejně ohrnutými a na líci 
černě tečkovanými listy, které se podobají listům 
vrbovým a jsou většinou vstřícné nebo po 3-4 
v přeslenech. Drobné, žluté květy {F), rozvíjející se 
v červnu a červenci, jsou nahloučeny ve válcovitých, stopkatých hroznech, 
vyrůstajících z paždí prostředních listů. Mají 5cípý, červeně tečkovaný kalich a 
5cípou (často však též 6cípou-jako v diagramu obr. 51 -nebo i 7cípou) korunu, 
jejíž úzké, více méně přímé cípy jsou spolu srostlé až zcela na spodu, tak že se 
zdá býli koruna prostoplátečnou. Mezi cípy kor. jsou malé zoubky (obr. 50 ť a 
obr. 51), zákrsky to po tyčinkách vnějšího kruhu (srovnej s petrklíčem str. 31). 
Tyčinek jest 5 (po případě 6 — 7), vyčnívají obyčejně daleko z koruny a jsou dole 
spojeny úzkým kroužkem, že je lze pokládati za jednobratré. Svrchní semeník, 
poset drobounkými bradavičkami, jejichž šťavnaté buňky vyssává hmyz, dospívá 
v kulatou tobolku, pukající 5 chlopněmi. 
9 Srovu. pol. bažanowiec, jímž v3’rozumějí však Poláci kromě této b3 ]iiiy i jiné. 
-) Dle Naumburga (jm. vlastní). 
•5 V k3'tkách (= th3^rsus) kvetoucí (= florus). 
49. Vrbina kropenatá. 
