46 
Plod jest kulatá, iiinohosemenná tobolka, zvící veliké, špendlíkové hlavičky, se- 
dící ve vytrvalém kalichu a otvírající se kolkolem ob říznuté víčkem jako 
u drch nicky. 
Protogynické kvítky, rozvíjející se pouze za slunných dnů mezi 10. — 11. hod. 
dopolední, oprašují se s počátku pylem cizím, jež přenáší hmyz nebo vítr, později 
však zúrodňují se též autogamicky, anyť otevřené prašníky ku bliznám se přiklá- 
dají a pyl na ně vysypávají. Autogamicky opylují se květy také tenkráte, když při 
dlouho trvajícím dešti koruny se ani nerozvijí (pseudokleistogamie). 
56. Solnička Valerandova ; 
c rozčísnutá koruna, f tobolka ve V3 tr\ além kalichu, 
podélný řez touže. 
Roste porůznu na písečnatých, vlh- 
kých polích, na krajích rybníků a na zapla- 
vovaných místech, často jako plevel. Kvete 
hlavně v měsících letních. 
Rod 11, slatin- 
ná (Glaux^ maritima- L., Milchkraut — 
obr. 55) jest vytrvalá bylina vyhánějící 
z dlouhoělenného, šupinatého oddenku 
položené nebo vystoupavé, 5 — 20 cín vy- 
soké lodyhy s přisedlými, podlouhle vej- 
čitými, celokrajnými, trochu dužnatými a 
sivozelenými, vypíchaně tečkovanými listy, 
které jsou na spodu lodyhy vstřícné, na- 
hoře však obyčejně střídavé. Drobné kvítky 
{F) vyrůstají od máje do července jed- 
notlivě na kratičkých stopkách z paždí listů; 
mají zvonkovitý, 5klaný, vytrvalý kalich 
G) b 1 e d ě růžově zbarvený, ale ko- 
runa jim chybí, čímž liší se tento rod 
ode všech ostatních celého řádu; 5 tyči- 
nek, střídajících se s lístky kališními, upev- 
něno jest nitkami na dně kalicha, kde též 
sedí kulatý semeník, z něhož se vyvinuje 
tobolka (/), otvírající se na vrcholku pěti 
chlopněmi. 
Nenápadné a tudíž hmyzem málo 
navštěvované květy opylují se nej častěji 
pylem vlastním, jak už z té okolnosti sou- 
diti možno, že skoro věsměs vyvinují plody. 
Roste porůznu na vlhkých pastvi- 
nách, slaných půdách, v příkopech a u cest, 
zejména v středním a západním Polabí a 
v horách Krušných, j^akož i v jižní Mo- 
ravě, zvláště v okolí Čejče. 
Na pobřežích moře Severního a Východního, kde jest mnohem hojnější nežli 
u nás, dobývají z ní sody a požívají jí jako salátu; také jest výbornou pící dobytku, 
který prý po ní dobře dojí (odkudž něm. jméno). 
Do našich krajů dostala se prý tím způsobem, že vodní a bahenní ptáci 
přenesli k nám její drobounká seménka s bahnem, jež jim zůstalo lpěti na nohách 
a peří. 
b D.avč — sova (sivooká); přeneseno na tuto bA-linu vzhledem k sivozeleným listům. 
-) Lat. maritimus = mořský, při moři rostoucí. 
