62 
pasíc nejraději na vo jtěšce (Medicago sativa) a tolicí s r p o v i t é (Medicago 
falcata); odtud zove ji Duby z. voj taškovou. Vzhledem k žlutým korunám 
lépe by jí slušelo jméno z. žlutá (O. lutea), jak ji také s Baumgartenem ně- 
kteří nazývají. 
6. Z. Kochova (O. Kochii^ F. Schultz., O. major- L. - obr. 75) má lo- 
dyhu 3-4 dm vysokou, ěasto ěervenavě naběhlou, bohatě šupinatou, hladké, 
roztroušeně chlupaté lístky kališní namnoze přes polovici trubky korun, sahající, 
zpředu se dotýkající, buď nedělené nebo rozeklané ve dva skoro stejné zuby, a 
trubkovitou, nahoře málo rozšířenou korunu {F) po celém hřbetě mírně oblou- 
76. Záraza vysoká; 
c podélný řez korunou, k lístek kališní, a tyčinka 
(zvětš.). 
77. Záraza hořčíková^ 
F, F^ kvét, Fn podélný řez korunou, c dolní, Cj horní 
pysk konin)-. 
kovitě ohnutou, po kraji žláznatě brv i tou, barvy bledožlutě pleťové, 
před rozvitím červe na vé. Tyčinky, skoro docela stejně dlouhé, jsou ke 
koruně přirostlé asi na konci dolní její třetiny. Podlouhlé, odstálé laloky blizny 
jsou žluté jako u předch. 
Cizopasí u nás nejraději na čekán ku (Centaurea scabiosa). 
M Nazvána tak ku poctě L. Kocha, univer. professora v Heidelberce, jenž o zá- 
r a z o v i t ý c h v ydal veliké dílo. 
-) Lat. 111 a j o r — vetší. 
