82 
které jsou i s lodyhou lysé a mají po kraji oddálené, stranou nebo vzad 
směřující zoubky; často bývají zoubky shora zakryty vroubkem. 
Aby se lodyha tohoto rozrazilu v hustém spletení sousedních rostlin pro- 
pletla, jsou listy na vrcholku s počátku k lodyze poněkud přitisklé; teprve pak, 
když se byly úzkými mezerami mezi větvemi sousedních rostlin provlekly, roz- 
kládají se vodorovně, čímž postavení lodyhy jest ovšem ještě pevnější. K upev- 
nění tohoto postavení zdají se napomáhati také zoubky na okrajích listů, které jen 
právě u tohoto druhu jsou obráceny více méně do zadu. 
Květy (F) mají drobné, bělavé nebo modré, 
červenavě žilkované koruny a vyrůstají na dlouhých, 
tenkých stopkách v řídkých úžlabních hroznech. 
Tyto hrozny všaknebývají vstřícné jako u druhů 
předch., nýbrž střídavé, vyrůstajíce obyčejně jen 
zpaždí jednoho zobou hořejších listů vstřícných. 
Tobolky (/) jsou smáčknuté, širší než delší, na- 
hoře vykrojené a otvírají se za stejných okolností 
jako u rozr. potočního. 
Roste na podobných místech jako oba druhy 
předch. Kvete v měsících letních. 
7. R. ožankoiistý neboli šírolistý (V. teu- 
criunR L., V. latifolia Autt. — obr. 101 ) podobá se 
značně rezekvítku zejména tvarem listů a stop- 
katými, vstřícnými hrozny, které vyrůstají z paždí 
hořejších listů. Od rezekvítku poznává se však dle 
těchto znaků: má lodyhy alespoň nahoře kolkolem 
pýřité až huňaté a obyčejně mnohem vyšší (někdy 
až 1 w vysoké); vejčité až čárkovité, hrubě vroubko- 
vano-pilovité, často až peřenoklanězastřihované listy jsou 
kromě nejspodnějších vesměs přisedlé a oby- 
čejně skoro srdčitě objímavé; hrozny jsou značně pro- 
dlouženy a koruny tmavomodré, 10-12 mm široké. 
Největší odchylka však spočívá v tom, že kalich {k) má 
5 cípů — zadní ovšem maličký - nikoli čtyři, 
jak tomu jest u všech druhů předcházejících. 
Roste dosti hojně v lesích, na skalách i lukách. 
Kvete hlavně v červnu a červenci. 
8. R. rakouský (V. austriaca L., V. dentata^ 
Schmidt — obr. 102) shoduje se ve většině vlastností, 
zejména v 5 d 1 1 n é m k a 1 i c h u s r. ož a n k o 1 i s tý in. 
Má však všechny podlouhle kopinaté listy (kromě 
nejhořejšlcli, skoro pf-ifedlých, po kraji často ohrnutých) 
krátce rap í k a té, vroubkovaně pilovité až střihané 
zubaté a peřenoklané, zřídka částečně (na vrcholku) 
celokrajné. 
Náležeje květeně jižnější, zejména korutanské, jest u nás celkem vzácný. 
V Cechách byl pozorován na výslunných a keřnatých kopcích v okolí Prahy, 
Karlštejna, Tetína a na Lovoši (u Lovosic v Litoměřicku), na Moravě v nejjižnější 
části (v okolí Cejče a Polavy), v Jeseníku (ve Filipově u Javorníka) a v Karpa- 
tech (u Solance blíže Val. Meziříčí). 
^ • Kvete v máji. a červnu. . • . 
101 . Rozrazil ožankoiistý' 
f plod, kalich. 
') Teucriuiii = ožaiika, viz tam. 
Lat. d e 11 1 a 1 11 s = zubatý. 
