88 
lejších jsou vesměs střídavé, dosti dlouze řapíkaté a mají srdčitě okrou- 
hlou čepel mělce rozeklánu ve tři až devět laloků, z nichž prostřední 
jest největší. Květy, vyrůstající od března do května z paždí listů, mají stopky asi 
tak dlouhé jako celý list, 4 š i r o c e v e j či t é, na spodu obyčejně srdčité a 
postranními kraji ven ohrnuté ušty kališní - jimiž liší se od podobných čtyř druhů 
následujících — a malé, modré, kolovité koruny (ť) s kratičkou trubkou. Plodní 
tobolky (/) jsou kulovaté, skoro 41aločné a obsahují v každém pouzdře 
pouze 1—2 semena. Stopky jejich se později ohýbají nazpět. 
Opylení děje se sice s počátku, za slunného počasí pylem cizím, častěji však 
jako u jiných drobnokvětých druhů, zvláště je-li počasí pošmourné, pseudokleisto- 
gamicky, anyť koruny se ani nerozvírají. 
Jest rozšířená polní plevel. 
Pozn. V širším okolí pražském, v níži- 
nách polabských jakož i v jižní a střední Mo- 
ravě vyskytuje se pořídku odrůda s kratšími 
stopkami (pouze i — zkrat delšími kaliclui), 
s menšími, většinou 3laločnými listy a 
tmavě blankytnými korunami — r. trojí a- 
ločný (V. triloba Opiz). 
19. R. Tournefortův’ neboli perský, 
Buxbaumův- (V. Tournefortii Omel., V. per- 
sica Poir., V. Buxbaumii Ten. — obr. 112). 
podobá se položenými, obyčejně bohatě vě- 
tevnatými lodyhami a vůbec celým vnějškem 
velice druhu předcit., od něhož rozeznává 
se znaky těmito: má široce vejčité listy 
hluboce v r o u b k o \' a n ě pilovité, kra- 
tičce řapíkaté a nejhořeji přisedlé; stopky 
květní, za plodu nazpět se ohýbající, jsou 
mnohem delší listů, z jejichž úžlabí vy- 
růstají ; ušty kališní jsou k o p i n a t é, špi- 
čaté, v tupém úhlu od sebe rozestálé, za 
plodu se zveličující a tobolku úplně zahalu- 
jící; blankytná koruna, zvíci koruny rozr. 
obecného, mívá spodní cíp často bílý. To- 
bolky jsou dvakrát širší než delší, ostře 
kýl natě, velmi tupým úhlem ve 2 špi- 
čaté, rozestálé, smáčknuté laloky vykro- 
jené, za sucha vynikle sífnatě žilnaté a 
obsahují v každém pouzdře 3 i více mističko- 
vitě vydutých, svraskalých semen. 
Roste dosti hojně na polích. Není 
111. Rozrazil břečťanolistý ; však naším domácím druhem, nýbrž byl 
<r koruna podél přeříznutá s tyčinkami, / tobolka k nám zavlečen Z Východu. Kvete záhy na 
s kalichem. .v , ^ ^ r ^ 
jare a pak po druhé koncem léta. 
20. R. lesklý (V. polita Fr., V. didyma'^ Ten. - obr. 113) vyhání z 1 - 2- 
letého kořene lodyhy hneu od spodu rozvětvené v poléhavé, 8-25 cvi dlouhé 
větve s krátce řapíkatými, vejčitými, na spodu skoro srdčitými, vroubkovaně pilo- 
b Dle Jos. T ou r n ef o rt- a, francouzského botanika a cestovatele; f v Paříži r. 1708. 
■) Jan Krist. Buxbauni, bot. spisovatel a lékař v Cařihradě, procestoval Malou 
Asii a Arménii; f r. 1730. 
Má dvojčaté (= řec. dídvjxog) tobolky. 
