93 
listy čárkovité, husté ; hro- f ^ 
zen též hustý, střechovit^" \ ^ 
0 
d 
•H 
>35 
> 1 ) 
N 
r 
<D 
0 
•H 
fl 
j 
koruny žluté 
lodyhy 
přímé 
— lnice 
květy v ko- 
nečných hroz- 
nech nebo la- 
tách sestave- 
né, krátce 
stopkaté 
koruny fialo- 
vé, lilákové 
nebo modré 
listy kopinaté, řídké; hro- j kničiiikolistú 
zen volný. \ 2. 
stopky květní mnohem í 
kratší kalicha; hrozen | . i - o 
květní s počátku krátký, | • 
strboulovitý ( 
stopky kv. zdéli nebo del- [ dvoudílná S. 
ší kalicha; pěstované, ' 
zřídka zdivočelé [ nueliová í). 
květy jednotlivé z paždí listů na dlouhých f , 
stopkách vyrůstající \ ***^*’^' 
lodyhy polo- 
žené, plazivé 
— xrešinec 
řapíky listů mnohem kratší 
svých vejčitých nebo střelo- 
vit 3 xh čepelí; byliny více mé- 
ně chlupaté 
ostruha koruny o- í 
hnutá; stopky kv. < huňatý ó. 
huňaté [ 
ostruha kor. rovná; ( 
stopky kv. obyčejně j menší 6. 
lysé [ 
řapíky listů mnohem delší sv 3 'ch srdčitě okrouhlých, 
5laločných čepelí ; bylina lysá 
I větší 7. 
1. Ln ice obecná neboli květel (Linaria vulgaris Milí., Antirrhiniini ' linaria 
L. - obr. 120) vyhání z plazivého kořene přímou, 3-6 dm vysokou, lysou, ne- 
ojíněnou, toliko v květenství poněkud žláznatě pýřitou lodyhu, porostlou hustě 
střídavými listy, které jsou ěárkovité nebo čárkovitě kopinaté, po kraji více méně 
ohrnuté podobné listům pryšce chvojkového nebo lnu. Květy (/'a obr. 121) vy- 
růstají v měsících letních jednotlivě z paždí listenů, tvoříce hustý, konečný hrozen. 
Mají 5dílný kalich a žlutou, šklebivou korunu, jejíž spodní pysk vybíhá do zadu 
v tenkou ostruhu, do níž stéká medovina, vyměšující se z naduřelého válu (;/;) 
na spodině semeníku (/>); vpředu má spodní pysk 2 vyniklé hrboulky oranžové 
barvy, jimiž jícen koruny se uzavírá a vodě dešťové i nepovolanému, drobnému 
hmyzu přístup k medovině se zamezuje. 
jen silnější hmyz (zejména čmelák), který je schopen pylový prášek ze 
květu do květu přenášeti, dovede korunu rozevříti a dlouhým sosákem k medu 
se dostati. Při tom otírá si pyl ze zralých prašníků na svrchní stranu hlavy a 
přenáší jej pak na bliznu jiného květu. Poněvadž blizna dospívá současně s praš- 
níky a jest s nimi asi ve stejné výšce, nelze zameziti, aby pyl vlastního květu se 
na ni neotíral; dle pozorování Darwinových však jest tento pyl bez účinku. 
Tyčinky jsou 4, dvojmocné a přirůstají spodem svých nitek ke koruně. 
Svrchní, dvěma plodolisty tvořený semeník (/>) má dlouhou čnělku a do- 
spívá v 2pouzdrou, mnohosemennou tobolku (/), která dozravši puká na vrcholku 
dvěma otvory chlopnitě zubatými. Za vlhka se otvory chlopněmi uzavírají, poně- 
vadž by křídlatě obroubená semena {z) navlhla a nedostala by se dále od 
rostliny; za sucha je ovšem vítr roznáší daleko po okolí. 
') Yiz požil, u rodu iiásled. 
