00 
bylina s přímou, větevnatoii, 2-4 dm vysokou, dole odstále chlupatou, ostatně 
žláznatě pýřitou lodyhou a úzce kopinatými až čárkovitými listy. Krátce stopkaté 
květy, vyrůstající jednotlivě z paždí listů, mají vytrvalý, pětidílný kalich, jehož 
úzkě cípy jsou delší nežli bledě růžová, v jícnu tmavěji pruhovaná, šklebivá ko- 
runa. Tato jest podobně zařízena jako koruna lnice, ale místo ostruhy má na 
spodu pouze vakovitou vydutinu. Tyčinky jsou 4, dvojmocné, v koruně ukryté (/’)• 
Svrchní semeník, tvořený dvěma plodolisty, z nichž přední bývá větší zadního 
(obr. 130 />), dospívá v 2pouzdrou, mnohosemennou tobolku (obr. 129 /'), otví- 
rající se na vrcholku 3 děrami, tvořenými malými, 
zubatými chlopněmi. Semena mohou ze zralých to- 
bolek vypadávat! hlavně jen za větru, když rostlinou 
pohybuje vítr, čímž se zároveň rozšiřují po okolí. 
Opylení jest asi tého> způsobu jako u lnice 
obecné (str. 93). Nepřenesl-li však hmyz na bliznu 
j)yl cizí, zúrodní se pylem svého květu, jenž z praš- 
níků se vysypává na spodní pysk a tam mezi krátkými 
chloupky po nějakou dobu se zadržuje. 
Patří k dosti rozšířené polní plevel i. Kvete 
hlavně v červenci a srpnu. 
2. H. větší neboli lví tlama (A. mnjus L. — 
obr. 13 1) jest znám'i zahradní květina pocházející 
z jižní Evrop)% kde roste planě na skalách. U nás 
někdy ze zahrad zplaňuje na zdech a riimišlích. Vy- 
hání z vytrvalého oddenku silnou, až přes Y2 
sokou, nahoře žláznatě chlupatou lodyhu s kopinatými 
listy, ukončenou hroznem velikých, šklebivýcli květů 
n^zmanitě zbarvených, obrácených vždy v tu stranu, od- 
kud hmyz nejvíce přilétá. Stavba těchto květů jest táž jako 
u hl. menšího, ale vejčité, tupé kališní cípy jsou ně- 
kolikrát kratší koruny. Tobolky (/) otvírají se 
děiarni jako u druhu předcházejícího a obsahují četná 
semena {z, posetá vyvýšenými hrboulky. 
Kvete v měsících letních. Opylení obstarávají 
hlavně čmeláci, kteří dovedou jícen koruny otevříti a 
vlezše celí do květu, otírají si pyl na hlavu a chlu- 
]:)atý hřbet. Nicméně mohou se blizny zúrodniti též 
pylem vlastním, ač ovšem s mnohem menším zdarem 
nežli pylem cizím. Někdy vyskytují se jako u lnice 
obecné též květy p e 1 o r i c k é. 
132. Op)’ lení protogynických kvélů krUčníku 
Jdiznatého : A květ v první době (pestíkové), B týž po- 
délně přeříznut ; C květ v druhé době (prašníkové) ; ii blizna, 
VI patyčinka. 
131. Hledík větší; 
/ tobolka, 2 semeno, s, totéž 
přeříznuté. 
podél 
Rod 5 . (Scro- 
fularia,^ Braunwurz) má korunu trub- 
kovitě baňatou, s okrajem 5cípým, 
2pyským; tyčinky jsou 4 a místo páté 
bývá obyčejně vyvinuta lupenitá paty- 
činka. Z naší květeny sem patří 4 
druhy : 
) Drulid}’ užívalo se této byliny proti krticíiii neboli skrofulíni. 
