101 
Opylení protogynických květíí obstarávají hlavně některé vosy, jsouce ku 
květinu lákány nejspíše nepříjemnou vůní (po hnijícím ovoci) a zvláštním zbarve- 
ním : připomínajíť žluté prašníky a hnědý horní pysk korunní nápadně zbar- 
vení mnohých vos. Když květ rozvil, stojí blizna (71 v obr. 132 A, B) naproti 
vchodu k medové šťávě, tak že hmyz na květ usednuvší musí se jí spodinou 
svého těla dotknout!. Po dvou dnech svadnuvši blizna skloní se dolů (C) a místo 
její zaujmou prašníky, které byly dosud na ohnutých nitkách v koruně uzavřeny 
(B). Jsouce právě zralé, prašníky počnou vysypávati zvolna pyl a činí tak po celé 
dva dny. Tímto zařízením může tudíž hmyz v prvé době květní přenášet! pyl pouze 
ze starších květů na blizny květů mladších. 
Pyl páté tyčinky, kdyby byla 
vyvinuta, vysypával by se hmyzu 
na hřbet, jímž však hmyz blizny 
nikdy se nedotýká; proto prý jakožto 
bezúčelná pátá tyčinka zakrněla a 
zbyl po ní jen lupenitý výrostek (w). 
Nebyla-li blizna zúrodněna 
pylem cizím, zůstává tak dlouho 
čerstvou, až dozrají prašníky, načež 
zúrodňuje se jejich pylem auto- 
gamicky. 
Roste hojně po krajích vod a 
v křovištích. Poněvadž nepříjemně 
zapáchá, bývá býložravými živo- 
čichy ušetřován. Dříve užívalo se 
ztloustlého oddenku i listů proti 
;;krticínv' a na rozličné vředy; při- 
pomínáť oddenek tvarem svým 
boule působené skrofulosou. 
2. K. čtyřkřřdlý(S. alata^ Qil. 
— obr. 134) podobá se velice 
druhu předch.; má však oddenek 
neztloustlý a hrany lodyhy i řa- 
píky listové široce křídlaté. 
Mimo to mají ušty kališní široký 
blanitý okraj. 
Roste v příkopech, po krajích potoků i řek a v lesních bařinách v širším 
okolí pražském, v nížinách polabských, v Jičínsko-Boleslavsku, v poříčí Ploučnice 
a v hornatině křivoklátsko-berounské, na Moravě hlavně v části jižní, střední a 
východní, ve Slezsku u Těšína, Bílska a Krnova. V době květu shoduje se s předch. 
Rozeznávají se ho 2 odrůdy, jež někteří považují za samostatné druhy : 
a) K. Ehrhartův‘- (S. Ehrharti Stev., S. aquatica Wimm.) — má křídla lo- 
dyhy užší než její plochy, listy vesměs ostře pilovité a dosti špičaté, a špinavě 
zelené koruny na hřbetě hnědé. 
b) K. Neesův^ (S. Neesii Wirtg.) — má křídla na lodyze často širší nežli 
') Lat. alatus = křídlatý. 
-) Ku poctě Bedř. Elirliarta, žáka Litiiiéova, pozděj.šího správce král. zahrad 
v Haiioveru; t 1795. 
Ku poctě jednoho z bratří Nees-ů z Essen becků, slavných botaniků němec- 
kých v první polovici 19. století. 
134. Kltlč/lik Člvřltřidlý ’ c rozčísnutá koruna, květ. 
