107 
1. Náprstník hlínožlutý (Digitalis ambigua^ Murr., D. grandiflora- Lanik., 
D. ochroleuca^ Jacq. -• obr. 143) vyhání z vytrvalého oddenku růžici kopinatých, 
pilovitých, v řapík stižených listův a přímou, jednoduchou lodyhu s listy střída- 
vými, přisedlými, vejčitě kopinatými, i s lodyhou pýřitými. Nahoře přecházejí listy 
v listeny, z jejichž úžlabí vyrůstají jednotlivě krátce stopkaté květy, skloněné oby- 
čejně k jedné straně, t. j. ke slunci, odkudž také návštěvu hmyzu nejspíše lze 
oěekávati. Kalich jejich (/) jest hluboce rozdělen v 5 kopinatých, špičatých cípu, 
z nichž však zadní bývá zcela nepatrný; koruna (F) jest břichatě zvonkovitá, s šik- 
mým, 5zubým, skoro 2pyským 
okrajem, vně lepkavě pýřitá a 
barvy žluté, uvnitř s hnědými 
skvrnami. Dvoj mocné tyčinky 
jsou přirostlé spodem nitek ke 
koruně (c) a svrchní semeník o 
jednoduché čnělce dospívá v 2- 
pouzdrou, přímou tobolku (/), 
která dozravši puká přehrádko- 
sečně dvěma chlopněmi od střed- 
ní semenice se odtrhujícími. 
Zú rod ňo vání prvoprašných 
květů děje se pylem cizím, jejž 
přenáší hmyz hledající ve květech 
potravy nebo přívětivého útulku, 
anebo též pylem vlastním, což 
však stává se obyčejně až na 
konci doby květní, když uvadši 
koruna opadává, přes čnělku a 
bliznu se převlékajíc jako manšeta 
přes ruku; při té příležitosti mo- 
hou totiž prašníky s korunou 
zároveň opadávající dotknouti se 
blizny a zbývajícím pylem svým 
ji z úrod ni ti. 
Vedle rostlin s květy doko- 
nale obojakými pozorovány byly 
též rostliny s květy menšími, pe- 
stíkovými, v nichž tyčinky za- 
krněly. 
Roste nej raději na kameni- 
tých stráních horských lesů a 
kvete hlavně v létě. 
Celá rostlina obsahuje prudký jed digitalin, který jí chrání před mno- 
hými býložravci. Jsa požíván v mírných dávkách digitalin jest výborným lékem 
zvláště v nemocech nervových. Proto se listy náprstníku před dobou květu 
otrhávají a prodávají do lékáren. 
2. N. žlutý (D. lutea L.) podobá se úplně druhu předch., od něhož poznává 
se hlavně dle toho, že jest na lodyze lysý a že iná koruny menší, vně lysé, 
bledožluté, uvnitř neskvrnaté, 
b Lat. a tn b i " u ii s = obojetn\b poněvadž se druhdy považoval tento druh za míšence. 
-) Lat. graudiflorns = velkokvětý. — ^ Řec. íoyQÓlEVHog = hlínožlutý. 
