116 
154) jest jednoletá bylinka s přímou, 5—15 cm vysokou, obyčejně větevnatou, 
měkce, nahoře žláznatě pýřitou nebo skoro lysou lodyhou a většinou vstřícnými, 
vejěitými nebo vejčitě podlouhlými listy, jejichž obvod jest pilovitě rozeklán v7 — 
1 1 špičatých zubů. Nahoře přecházejí listy v listeny, které mají postavení namnoze 
střídavé a v paždí svém chovají květy {F). Tyto mají vytrvalý, trubkovitý, 4zubý 
kalich (k) a 2pyskou, bílou, fialově pruhovanou, v jícnu na dolním pysku žlutě 
skvrnitou korunu (<:); někdy bývá horní pysk modrý a dolní lilákově bílý, 
jindy opět jest celá koruna lilákově fialová. 
Horní pysk koruny směřuje vzhůru a jest mělce rozeklán ve 2 dvojzubé 
laloky, dolní pysk je sehnut -a rozeklán ve 3 laloky, které jsou opět samy 2klané. 
Dvojmocné tyčinky jsou přirostlé nitkami ke koruně (q) a chráněny horním 
pyskem jejím proti dešti; prašníky jejich (a) 
skládají se ze 2 od sebe oddělených pouzder, 
z nichž jedno u kratších tyčinek vybíhá na 
spodu v delší hrot. 
Ze svrchního semeníku (/>) o dlouhé 
čnělce vyvinuje se podlouhle klínovitá, 
2pouzdrá tobolka (/) s četnými, vřeténka- 
tými, podél žebernatými semeny; dozravši 
poltí se tobolka ve 2 chlopně. 
Opylení děje se asi podobným způ- 
sobem, jak pověděno bylo u kokrhele malo- 
květého (str. 109). Hmyz usednuv na dolní 
pysk koruny noří sosák do její trubky, aby 
se dostal k medovině vyměšované na dně 
květu a při tom zavadí o hrot dolejších 
prašníků k sobě skloněných, otřese jimi a 
pyl se mu vysypává na hlavu. Když pak 
navštíví jiný květ, otírá tento pyl o jeho 
bliznu, která trčí v jícnu koruny, tak že se 
jí musí hmyz nutně hlavou dříve dotknouti 
nežli zavadí o prašníky. 
Nebyla-li blizna zúrodněna pylem ci- 
zím pomocí hmyzu, zúrodňuje se ku konci 
doby květní autogamicky ; koruna totiž se 
prodlouží a následkem toho tyčinky, které 
jsou k ní přirostlé a které dosud níže stály 
nežli blizna, posunou se do předu a pyl 
svůj o bliznu otrou. 
Konečně zasluhuje zmínky, že vedle 
normálních, poměrně velikých květů zaří- 
zených na opylení hmyzem, vyskytují se též 
rostliny s květy mnohem drobnějšími, jež 
opylují se pouze autogamicky. 
Roste hojně na lesních trávnících a suchých lukách; kvete hlavně v měsících 
letních (od července do září). 
Naleží s ostatními druhy k rostlinám cizopasným, neboť se přissává svými ko- 
řínky na kořeny jiných rostlin a to podobným způsobem, jak vylíčeno jest u ko- 
krhele (str. 1 1 1), s tím pouze rozdílem, že příssavné bradavičky jsou mnohem menšL 
Druhdy vymývaly se odvarem z tohoto i následujícího druhu bolavé oči. 
Kneipp mimo to odporučuje thé z listů světlíkových jako sílící lék žaludečnů 
154. Svétlik lékařský; 
F květ, k kalich, c koruna ; c, koruna podél roz- 
čisnutá s t}-činkaini ; a prašníky : p pestik, / zralá 
tobolka. 
